Справа № 458/1204/24                                Головуючий у 1 інстанції: Волинець М. З. 
Провадження № 33/811/343/25                 Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        04 квітня 2025 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В. у режимі відео конференції з участю представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 – адвоката Миньо Миколи Миколайовича, розглянувши апеляційну скаргу адвоката Миньо М.М. на постанову Турківського районного суду Львівської області від 19 лютого 2025 року, 

встановив:

постановою Турківського районного суду Львівської області від 19 лютого 2025 року  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень та застосовано до нього адміністративне стягнення: за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП у виді штрафу у розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) грн; за ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки та без оплатного вилучення транспортного засобу. На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1  адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки та без оплатного вилучення транспортного засобу. На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП до адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки приєднати невідбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за постановою Бориславського міського суду Львівської області від 30.10.2024 у справі № 438/1854/24 та остаточно застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 8 (вісім) місяців 22 (двадцять два) дні, без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.,
Відповідно до постанови, 29.11.2024 о 23:14 год. в с. Ясениця Самбірського району Львівської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння – запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів. Від проходження огляду з метою встановлення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, правопорушення вчинив повторно протягом року, піддавався адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Також, 29.11.2024 о 23:14 год. в с. Ясениця Самбірського району Львівської області ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення п. 2.4. Правил дорожнього руху України, не виконав завчасно подану за допомогою проблискових маячків синьо-червоного кольору вимогу про зупинку транспортного засобу.
Такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
Не погоджуючись із згаданою постановою адвокат Миньо М.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Турківського районного суду Львівської області від 19 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки судом не було досліджено докази, наявні у матеріалах справи, таким надано неправильну та необґрунтовану оцінку.
Наголошує, що особа, якій висловлюється вимога пройти огляд на стан сп`яніння повинна бути водієм транспортного засобу, що повинно бути встановлено належними та допустимими доказами. Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 категорично заперечує, на відео такий транспортний засіб не зафіксований. Працівники поліції спілкуються з ОСОБА_1 у нього на подвір`ї. Те, що за кермом автомобіля був ОСОБА_1 – є припущенням працівників поліції.
Звертає увагу на те, що із відеозаписів вбачається, що огляді ОСОБА_1 було запропоновано пройти на підставі того, що у інший проміжок часу особа, схожа на нього, перебувала за кермом транспортного засобу,а не у зв`язку із виявленням у ОСОБА_1 ознак сп`яніння. Надалі ОСОБА_1 повідомлено про складання щодо нього протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, а не за ч.2 ст.130 КУпАП.
Зазначає, що із відеозаписів вбачається, що брат ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом. Судом першої інстанції не встановлено, чи під час складення протоколу про адміністративне правопорушення були роз`ясненні права, враховуючи те, що ОСОБА_1 повідомив, що протоколи у його присутності не складалися, з ними його не ознайомлено.
Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 – адвоката Миньо М.М. на підтримку апеляційних вимог, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч.1 ст.122-2 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Таке зокрема підтверджується сукупністю зібраних та перевірених суддею районного суду доказів, а саме: 
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 918635 від 29.11.2024;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який складений інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Лисик Р.М., з приводу того, що такий огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів - газоаналізатора «Alcotest Drager 6820», особа стосовно якої проводився такий огляд ОСОБА_1 відмовився, про що відображено в акті огляду, причин відмови не пояснив;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції,відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився проходити такий огляд, причин відмови не пояснив; 
- довідкою інспектора САП Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Г. Кузьмич від 29.11.2024 про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав 13.03.2021 посвідчення водія серії НОМЕР_2 ;
- довідкою інспектора САП Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Г. Кузьмич від 29.11.2024 про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягався 30.10.2024 Бориславським міським судом Львівської області до адміністративної відповідальності за скоєння 07.10.2024 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень та з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік;
- копією постанови Бориславського міського суду Львівської області від 30.10.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, постанова набрала законної сили 11.11.2024;
- відеозаписом події, яка мала місце 29.11.2024 за участю ОСОБА_1 , що зберігається на DVD-R - диску та міститься у матеріалах справи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП, під час фіксації адміністративного правопорушення ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, вважаю необґрунтованими з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема, відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, події відбувалися у темну пору доби, при тому відеозаписами, долученими до матеріалів зафіксовано, що за кермом вказаного автомобіля перебував саме ОСОБА_1 , також в транспортному засобі знаходились пасажири, на передньому та на задньому сидіннях. Під час розмови поліцейського з ОСОБА_1 , яка періодами переходила в агресивний конфлікт, був присутній пасажир, який їхав у цьому ж автомобілі та повідомив «що ми їхали 60 км. ми не втіками», проте водій ОСОБА_1 перегукуючи його сказав «куда ти їхав, машини стоять» (відеозапис на 3:17 хв.).
Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апелянта про те, що за кермом транспортного засобу був його брат, оскільки, згідно фіксації правопорушення, під час розмови з поліцейським ОСОБА_1 жодного разу не вказав що за кермом їхав його брат, хоча брат теж був присутній при розмові з поліцейським. В судовому засіданні першої інстанції на запитання суду чому брат не надав пояснення, що саме він керував транспортним засобом ОСОБА_1 відповів, що брат зайнятий і не надав пояснень.
Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч.1 ст.122-2 КУпАП.
При цьому, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 не перший раз притягується до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, що свідчить про те, що останній схильний до вчинення даної категорії адміністративних правопорушень.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки накладене відповідно до санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч.1 ст.122-2 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкцій цих статей відповідно до ст.36 КУпАП та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, відсутності обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 – адвоката Миньо Миколи Миколайовича – залишити без задоволення.
Постанову Турківського районного суду Львівської області від 19 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, ч.2 ст.130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ