ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3281/25 Справа № 174/980/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ілюшик І. А. Доповідач - Макаров М. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.         
суддів – Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2024 року по справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2024 року ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 05 березня 2021 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини щомісячного доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, на утримання дитини: сина – ОСОБА_3 . Стягнення аліментів здійснювати з 08 грудня 2020 року до досягнення дитиною повноліття, та стягнуто аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі1/6 частки з усіх видів його заробітку.
29 квітня 2022 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_4 та ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дитина – донька ОСОБА_5 . Дружина позивача, окрім їхньої спільної дитини має ще двох неповнолітніх дітей та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Позивач фактично утримує трьох малолітніх дітей та дружину, яка не має можливості працювати та заробляти гроші, оскільки доглядає за маленькою дитиною.
Разом з тим, на підставі наказу виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська від 10 липня 2024 року з позивача стягуватимуться аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини його заробітку.
Так, на виконання рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з позивача на користь відповідача за період з 08 грудня 2020 року по 09 липня 2024 року стягнуто аліменти у розмірі 148 327,52 грн., що підтверджується відповіддю виконавчої служби від 10 липня 2024 року № 164130/11.
Згідно з відповіддю виконавчої служби від 11 липня 2024 року № 165849/11, у липні 2024 року на користь відповідача перераховано 25 630,00 грн. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тобто, позивач увесь час сплачує аліменти удвічі, а то і втричі разів більше прожиткового мінімуму, встановленого для дитини віком до шести років, що забезпечує дитину усім необхідним для її здоров`я та розвитку відповідно до її віку.
Позивач вважає, що розмір аліментів які стягуються з нього на утримання дитини ОСОБА_3 може бути зменшений. Тому просить суд задовольнити позовні вимоги і змінити розмір аліментів з 1/4 частини на 1/6 частину з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2024 року позов задоволено частково та ухвалено змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області № 174/795/20 від 05 березня 2021 року на утримання неповнолітньої дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні позову в іншій частині – відмовлено. Вирішено питання стосовно судових витрат.
Рішення суду мотивоване тим, що сукупність доказів, які надані позивачем та його представником, підтверджують те, що з урахуванням матеріального та сімейного стану позивач ОСОБА_2 не в змозі платити аліменти у тому розмірі, які з нього стягується за рішенням суду, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині зміни розміру аліментів з 1/4 частини на 1/6 частину з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення та додаткове суду не відповідають фактичним обставинам справи, є незаконними та необґрунтованими.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга  ОСОБА_1 на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2024 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.
Так, судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 9).
Згідно копії рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 05 березня 2021 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини щомісячного доходу відповідача, до досягнення дитиною повноліття, щомісячно та стягнуто аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі1/6 частки з усіх видів його заробітку (а.с. 10-12).
Вказаний факт відповідачем не заперечується.
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_4 , після укладення шлюбу подружжю присвоєно прізвище ОСОБА_6 . В шлюбі народилася дитина ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 13, 14).
Відповідно до копії судового наказу виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська від 10 липня 2024 року у справі 201/8165/24 з позивача на користь ОСОБА_7 стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на утримання дитини – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 15).
ОСОБА_8 є матір`ю двох неповнолітніх дітей, що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 16, 17).
Відповідно до копій листів Другого Правобережного відділу ДВС у Чечелівському та Новокадацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 164130/11 від 10 липня 2024 року та № 165849/11 від 11 липня 2024 року, з ОСОБА_2 перераховано на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 станом на 09 липня 2024 року в розмірі 148 327,52 грн, щомісячно починаючи з 11 грудня 2023 року по 5500, грн., а в липні – 25 630,00 грн (а.с. 18, 19).
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що сукупність доказів, які надані позивачем та його представником, підтверджують те, що з урахуванням матеріального та сімейного стану позивач ОСОБА_2 не в змозі платити аліменти у тому розмірі, які з нього стягується за рішенням суду, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині зміни розміру аліментів з 1/4 частини на 1/6 частину з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. 
Проте, колегія суддів не може погодитись, з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ч.ч. ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у зв`язку зі зміною його сімейного стану та матеріального стану через створенням нової сім`ї та народженням доньки від іншого шлюбу, утримання дружини та її двох дітей, що унеможливлює сплату визначеного судом розміру аліментів.
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд першої інстанції у порушення вищевказаних вимог закону не звернув уваги на те, що народження доньки від іншого шлюбу, утримання дружини та її двох дітей, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.
Позивач належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення його майнового стану.
Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.
Колегія суддів звертає увагу на те, що розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дитину, дружину та її двох дітей, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дітей та суперечитиме їх інтересам.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Приймаючи до уваги, що позивач не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, - колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, в зв`язку із чим дійшов передчасного висновку про зменшення розміру аліментів, так як вказані вимоги є недоведеними.
Оскаржуване рішення як таке, що суперечить нормам матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1   – задовольнити.
Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2024 року — скасувати.
У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів — відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1816,80 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складено 28 березня 2025 року.

Головуючий суддя М.О. Макаров
Судді І.А. Єлізаренко 
О.В.Свистунова