ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/5697/24                                                                            Суддя (судді) першої інстанції: Клопот С.Л. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  21 березня 2025 року                                                                                         м. Київ
          
Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
                                     судді-доповідача Кузьменка В.В.,
                                     суддів Ганечко О.М., Сорочка Є.О.,
                                        
розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2024 року,
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, у якому просив:
- визнати неправомірною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду в Чернігівській області, яка полягає у відмові здійснити перерахунок пенсії за віком з врахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії за період березень 1989 - лютий 1994 роки від 30 вересня 2008 року Новгород-Сіверської пересувної механізованої колони № 212;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Чернігівській області перерахувати, починаючі з 01.10.2023 року пенсію за віком з врахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії за період березень 1989 - лютий 1994 роки від 30 вересня 2008 року Новгород- Сіверської пересувної механізованої колони № 212.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2024 року позов задоволено у повному обсязі.
Визнано неправомірною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду в Чернігівській області, яка полягає у відмові здійснити перерахунок пенсії за віком з врахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії за період березень 1989 - лютий 1994 роки від 30 вересня 2008 року Новгород-Сіверської пересувної механізованої колони № 212
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Чернігівській області перерахувати, починаючі з 01.10.2023 року пенсію за віком з врахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії за період березень 1989 - лютий 1994 роки від 30 вересня 2008 року Новгород- Сіверської пересувної механізованої колони № 212.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Доводи апелянта мотивовані тим, що у оскаржуваних правовідносинах він діяв в межах повноважень та згідно норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, позаяк зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з 01.01.2024 не відбулося.
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно з положеннями ст. 309 Кодексу адміністративного судочинства України.
Розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З 31.05.2023, по досягненню 60-річного віку, позивачу призначена пенсія за віком.
Позивач з`ясував, що при обчисленні пенсії не була врахована заробітна палата за період березень 1989 - лютий 1994 роки згідно з довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії від 30 вересня 2008 року Новгород-Сіверської пересувної механізованої колони № 212 (ПМК 212).
В жовтні 2023 року позивач звернувся до відповідача за перерахунком пенсії з урахуванням заробітної плати за цей період, йому було відмовлено.
На підтвердження правомірності відмови відповідач направив позивачу лист від 02.11.2023 року № 4077/09-16 та акт зустрічної перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки про призначення та перерахунку пенсії від 23.10.2023 року № 2500-0904-1/7774
З акту перевірки вбачається, що відсутня можливість здійснення зустрічної перевірки для підтвердження достовірності відомостей, що зазначені в довідці.
Не погоджуючись з такими висновками відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив зокрема з того, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у не врахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.
Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з положеннями ч. 3 ст.  2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8)  пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначають положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058).
Відповідно до частини першої статті 40 Закону № 1058-ГУдля обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Пунктом 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1) передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Згідно з пунктом 2.1 Порядку № 22-1 до заяви про призначення (перерахунок) пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж. За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року(додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
Відповідно до пункту 2.10 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.
З тексту наданої позивачем довідки убачається, що довідка містить посилання на те, що вона видана на підставі особових рахунків, підписана посадовими особами керівником та головним бухгалтером, підписи яких завірені печаткою підприємства, містить дані про фактичні суми заробітної плати позивача за період його роботи у вказаному підприємстві, тобто, відповідає всім умовам, наведеним у Порядку № 22-1. 
Робота позивача за період березень 1989 - лютий 1994 роки на підприємстві, яке видало довідку, підтверджується відповідними записами в трудовій книжці, зазначений трудовий стаж зарахований відповідачем до трудового стажу для призначення пенсії.
Відтак у відповідача були відсутні підстави для зустрічної перевірки обґрунтованості видачі довідки.
Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у не врахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.
До подібних правових висновків щодо відсутності можливості проведення зустрічної перевірки обґрунтованості видачі довідки, в тому числі у випадку, коли для проведення такої перевірки відсутні підстави, та не можуть бути підставами для відмови в перерахунку пенсії дійшов Верховний Суд у постановах від 12.04.2021 у справі № 219/4550/17, від 29.07.2020 у справі № 341/1132/17.
Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги вказує на імперативні приписи ч. 5 ст. 242 КАС України, якими передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідачем жодним чином не обґрунтовано наявність підстав для відступу від вищевказаної правової позиції Верховного Суду, яка під час розгляду справи були правомірно врахована судом першої інстанції на виконання вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.
Про відмову здійснити перерахунок пенсії позивач дізнався після 02.11.2023 року, коли його у відділенні відповідача (сервісному центрі № 12) ознайомили з листом № 4077/09-16 від 02.11.2023 року.
Відтак, суд  першої інстанції дійшов вірного висновку, що бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду в Чернігівській області, яка полягає у відмові здійснити перерахунок пенсії за віком позивачу з врахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії за період березень 1989 - лютий 1994 роки від 30 вересня 2008 року Новгород-Сіверської пересувної механізованої колони № 212, є протиправною, та правомірно зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду в Чернігівській області перерахувати, починаючи з 01.10.2023 пенсію за віком ОСОБА_1 з врахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії за період березень 1989 - лютий 1994 роки від 30 вересня 2008 року Новгород- Сіверської пересувної механізованої колони № 212.
Колегія суддів також враховує, що Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України" зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. 
Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновки суду першої інстанції. Належних обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга відповідача не містить.
Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог  ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, 

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2024 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач:                                                                        В. В. Кузьменко 

Судді:                                                                                           О. М. Ганечко

                                                                                                    Є. О. Сорочко