ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 671/20/25
Провадження № 33/820/344/25
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Яхієвої М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу адвоката Щербатюка О.Д., поданої в інтересах ОСОБА_1 на постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 07 квітня 2025 року, -
в с т а н о в и в :
Постановою Волочиського районного суду Хмельницької області від 07 квітня 2025 року 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді  штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.
За постановою суду, 26.12.2024 о 00:41 год. в м. Волочиськ по вул. Незалежності, 15, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Zafira д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, та в медичному закладі відмовився на відеозапис, чим порушив п.2.5. ПДР. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, – відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
В поданій апеляційній скарзі захисник Щербатюк О.Д. просить постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 07.04.2025 скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
       На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що наявними у матеріалах справи відеозаписами не підтверджується факт складання поліцейським направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, крім того у матеріалах справи відсутні докази його складання та вручення ОСОБА_1 .
       Зазначає, що працівниками поліції до матеріалів справи долучено оптичний диск з відеофайлами без цифрових підписів. Також, при оформленні адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 поліцейським також не було дотримано вимоги п. 5 розділу II Інструкції, згідно якого включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відео зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо), тому зазначені відеозаписи не є достатніми та належними доказами.
       Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 працівниками поліції вручено не було, тому суд першої інстанції не мав процесуального права проводити судовий процес без даних про вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення, так як це є істотним порушенням права ОСОБА_1 на захист. Також, протокол містить в собі суперечності щодо часу вчинення правопорушення.
Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Щербатюк О.Д. у судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду. Від захисника Щербатюка О.Д. на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без їх участі, за таких обставин їх неявка не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. 
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
 Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
 Судом першої інстанції було дотримано вказаних вимог закону, зміст постанови щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП відповідає вимогам, передбаченим ст.ст.283-284 КУпАП, справу розглянуто відповідно до вимог ст.280 КУпАП. 
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від серії ЕПР1 №205230 від 26.12.2024, у вказаний день о 00:41 год. в м. Волочиськ по вул. Незалежності, 15, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Zafira д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, та в медичному закладі відмовився на відеозапис, чим порушив п.2.5. ПДР. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, – відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 205230 від 26.12.2024, відеозаписом події, що доданий до протоколу, довідкою ВП №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, відеозаписом із нагрудного відео реєстратора № 5117 за період часу з 26.12.2024 з 00:41:23 год. по 01:17:28 год., що доданий до протоколу, та є ідентичним відеозапису, що наданий на запит суду за клопотанням захисника.
Апеляційний суд приходить до висновку, що докази, які містяться у матеріалах справи, є належними, допустимими та достовірними, не суперечать фактичним обставинам справи, узгоджуються між собою та повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Що стосується доводів апеляційної скарги про не надання ОСОБА_1 письмового направлення на проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я, на що вказує останній в апеляційній скарзі, то з урахуванням того, що він відмовився від проходження такого огляду в медичному закладі та відповідних клопотань щодо надання такого працівникам не заявляв, тому це не може свідчити про порушення працівниками поліції вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року за №1452/735, а також жодними чином не спростовує факту відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, і не може бути підставою для скасування судового рішення.
Не можуть бути задоволеними посилання захисника про недопустимість та неналежність відеозапису, що міститься в матеріалах справи як доказу у справі, враховуючи наступне.
Статус доказів, перелік джерел, правила їх допустимості визначаються виключного національним законом. Конвенційне право та його тлумачення ЄСПЛ залишає правила допустимості доказів на розсуд держав, з поправкою на вимогу загальної справедливості судового провадження.
Національний припис закону ст.251 КУпАП встановлює абсолютний характер джерел та змісту доказової інформації по справі "будь - які фактичні дані". Також, на відміну від правил кримінального провадження, КУпАП не містить критеріїв недопустимості доказів.
Вимоги апелянта на те, що відеозапис не є безперервним, апеляційний суд оцінює критично, оскільки КУпАП не містить застережень щодо мінімального чи то максимального обсягу відеозапису, який може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення. При цьому, долучений до матеріалів справи відеозапис за своїм обсягом та повнотою відповідає критерію достатності, та містить фіксацію подій, що підтверджує обставини, викладені та зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення. За допомогою засобів відеозапису поліцейськими зафіксовано момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , виявлення у останнього ознак алкогольного сп`яніння, висловлення на його адресу вимоги пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та відмови водія виконати обов`язок, передбачений п.2.5 ПДР, що спростовує твердження захисника про недопустимість відеозапису, як джерела доказу.
Аргументи захисника на відсутність цифрового підпису на відеофайлах не впливає на їх допустимість як доказів, оскільки відео отримано з нагрудних камер працівників поліції відповідно до Інструкції МВС.
Щодо тверджень захисника про складання протоколу про адміністративне правопорушення без участі ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначає наступне.
Порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначений ст. 254 КУпАП.
Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП  протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Отже, закон не містить прямої вказівки на обов`язкову присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час складання (заповнення) протоколу про адміністративне правопорушення.
Як убачається з відеозапису, під час складання та оголошення змісту протоколу, ОСОБА_1 знаходився безпосередньо поруч з поліцейським, на пропозицію останнього, відмовився надати особисті пояснення по суті порушення та від підпису, про що зазначено у протоколі.
При цьому апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 скористався своїм правом на апеляційне оскарження, звернувшись з апеляційною скаргою, під час апеляційного розгляду залучив захисника – професійного адвоката, отже останній реалізував право користуватися юридичною допомогою адвоката, у тому числі під час апеляційного перегляду справи, зазначене, не завадило ОСОБА_1 реалізувати права, надані йому законом, у тому числі право на захист.
Посилання апелянта на те, що час складання протоколу не співпадає з часом подій, що фактично відбувались та який відображено на відеозапису, а отже такий доказ, на думку апелянта, є недопустимим, є необґрунтованими.
 З інформації, що міститься на DVD диску вбачається, що відеозапис події 26 грудня 2024 року складається із трьох відеофайлів з нагрудної камери поліцейського.
Всі ці відеозаписи цілком узгоджуються між собою щодо дати, часу і послідовності подій. Вони є безперервними, оскільки кожен наступний відеофайл є продовженням попереднього відеофайлу.
       Апеляційний суд вважає, що необ`єктивність та невідповідність висновків суду фактичним обставинам цієї справи, необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, у апеляційній скарзі констатується формально.
Тож, апеляційний суд не вбачає у діях працівників поліції та суду першої інстанції ознак упередженості, необ`єктивності та формальності підходу до розгляду цієї справи. Доказів на підтвердження зворотного апелянтом не надано, тому апеляційний суд не погоджується з наведеними вище доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги та положення ст.ст.7, 245, 252 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. 
Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, визначив вид стягнення і його розмір у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до вимог статті 33 КУпАП.
Постанова суду є законною і підстав для її скасування не має.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
Постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 07 квітня 2025 року щодо  ОСОБА_1  залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Щербатюка О.Д. - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Хмельницького        
апеляційного суду                                                     Володимир БАРЧУК