ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року 
м. Київ
справа № 420/22829/21
адміністративне провадження № К/990/33530/24  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Коваленко Н.В. та Стародуба О.П., розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу 
за позовом Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська область)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліар-Сіті"
про застосування заходів реагування шляхом зупинення виконання робіт, надання послуг із видалення та захоронення відходів,
за касаційною скаргою Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська область)
на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року (прийняту у складі колегії: судді-доповідача Крусяна А.В., суддів Єщенка О.В., Яковлєва О.В.),
У С Т А Н О В И В :
Короткий зміст позовних вимог
1.          У листопаді 2021 року Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська область) (далі - Інспекція, скаржник, позивач) звернулася до адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кліар-Сіті» (далі - ТОВ «Кліар-Сіті»), в якому просила зупинити відповідачу виконання робіт, надання послуг із видалення та захоронення відходів на полігоні, що розташований на території Одеського району Одеської області, на земельних ділянках з кадастровими номерами 5123783200:01:002:0634 та 5121081400:01:002:0687 (Одеський міський полігон твердих побутових відходів (далі - ТПВ) "Дальницькі кар`єри"), до:
отримання документів дозвільного характеру (позитивного висновку з оцінки впливу на довкілля, дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря);
отримання Інспекцією повідомлення від ТОВ "Кліар-Сіті" про отримання дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами з наданням підтверджуючих документів;
отримання Інспекцією повідомлення від ТОВ "Кліар-Сіті" про усунення порушень, виявлених в акті від 01 листопада 2021 року №866, складеному за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
2.          На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час перевірки ТОВ «Кліар-Сіті» були виявлені порушення вимог природоохоронного законодавства, які зафіксовані в акті перевірки. Діяльність відповідача створює, на думку Інспекції, загрозу для життя та здоров`я оточуючих людей та грубо порушує вимоги законодавства про охорону навколишнього природного середовища, оскільки здійснюється поза межами отримання рішення про провадження діяльності та висновку з оцінки впливу на довкілля. Відповідач здійснює експлуатацію полігону «Дальницькі кар`єри» без оснащення його системою захисту ґрунтових вод, вилучення та знешкодження фільтрату, що негативно та екологонебезпечно впливає на земельні ділянки; не здійснює заходи щодо запобігання забрудненню водних об`єктів стічними (дощовими, сніговими) водами, що відводяться з території полігону; не здійснює заходи щодо попередження забруднення підземних вод, а саме не має локальних мереж спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом цих вод; при експлуатації полігону не дотримується Правил експлуатації полігонів твердих побутових відходів, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 01 грудня 2010 року №   435 (далі - Правила №   435); не має дозвільного документу на викиди забруднюючих речовин на полігон та дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами. На переконання Інспекції, експлуатація полігону «Дальницькі кар`єри» становить загрозу життю та здоров`ю людей, а також навколишньому природньому середовищу, а відтак має бути зупинена до усунення відповідачем порушення в сфері охорони атмосферного повітря. 
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
3.          Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року позов задоволено.
4.          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що виконання робіт, надання послуг відповідачем із видалення та захоронення відходів на полігоні «Дальницькі кар`єри» дійсно може призвести до спричинення негативних наслідків від провадження господарської діяльності у вигляді забруднення навколишнього природного середовища та/або забруднення атмосферного повітря, що є неприпустимим.
5.          Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову.
6.          Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції  виходив з того, що усунення виявлених порушень шляхом отримання документів дозвільного характеру (позитивного висновку з оцінки впливу на довкілля, дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря; отримання Інспекцією повідомлення від ТОВ «Кліар-Сіті» про отримання дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами з наданням підтверджуючих документів; отримання Інспекцією повідомлення від ТОВ «Кліар-Сіті» про усунення порушень, виявлених в акті перевірки) є неможливим внаслідок розірвання в судовому порядку договору оренди майна з інвестиційними зобов`язаннями від 11 листопада 1999 року № 1С/195, що був укладений між Управлінням житлово-комунального господарства, правонаступником якого є Департамент міського господарства Одеської міської ради, та ТОВ «СОЮЗ» (наразі ТОВ «Кліар-Сіті») (на підставі рішення Господарського суду Одеської області від 03 травня 2023 року у справі №916/1592/22, залишеного без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05 жовтня 2023 року). Зупинення відповідачем виконання робіт, надання послуг із видалення та захоронення відходів на полігоні «Дальницькі кар`єри» не ставиться в залежність від суб`єкта, який допустив порушення, а виключно до об`єкта, який експлуатується з порушеннями встановлених вимог законодавства.
За висновком суду апеляційної інстанції, зупинити ТОВ «Кліар-Сіті» виконання робіт, надання послуг із видалення та захоронення відходів на полігоні «Дальницькі кар`єри» до усунення виявлених порушень у вигляді отримання зазначених вище документів дозвільного характеру неможливо, оскільки ТОВ «Кліар-Сіті» станом на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції не є ані власником, ані користувачем, ані розпорядником цього майна. Отож необізнаність суду першої інстанції про наявність рішення Господарського суду Одеської області від 03 травня 2023 року у справі №916/1592/22, набрання законної сили яким безпосередньо впливає на правильність вирішення спору в цій справі, призвело до передчасного ухвалення судом першої інстанції судового рішення по суті спору без врахування тих обставин (розірвання договору оренди з інвестиційними зобов`язаннями від 11 листопада 1999 року № 1С/195), які впливають на правильне вирішення спору (наявність об`єкта, на якому позивач просить зупинити діяльність відповідача).
7.          Постановою Верховного Суду від 28 травня 2024 року касаційну скаргу Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська область) задоволено частково. Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року скасовано. Справу за позовом Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська область) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кліар-Сіті» про застосування заходів реагування шляхом зупинення виконання робіт, надання послуг із видалення та захоронення відходів направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
8.          Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року і ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову.
9.          Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції вказав, що наведені в акті перевірки №866 від 01 листопада 2021 року порушення з боку ТОВ «Кліар-Сіті» не свідчать про існування реальної загрози життю та здоров`ю населення або істотної шкоди довкіллю, яка б обґрунтовувала застосування заходів реагування у формі зупинення господарської діяльності. Суд апеляційної інстанції, зокрема, вказав на зміну законодавчого регулювання у сфері поводження з відходами, зазначивши, що позивач помилково вимагав від відповідача дозвіл, який на момент розгляду справи вже не передбачений.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги
10.          Не погоджуючись з рішеннями суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування цим судом норм матеріального права, Інспекція звернулася з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просить скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року і залишити в силі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року.
11.          На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції ухвалено оскаржуване судове рішення з неправильним застосуванням положень частини дев`ятої статті 9, статті 17 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" від 23 травня 2017 року №2059-VIII (далі - Закон №2059-VIII), статті 51 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" 25 червня 1991 року №1264-XII (далі - Закон №1264-XII), абзацу 12 частини першої статті 35 Закону України "Про охорону земель" від 19 червня 2003 року №962-IV (далі - Закон №962-IV), частини п`ятої та шостої статті 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" від 16 жовтня 1992 року №2707-XII (далі - Закон №2707-XII), пункту "с" частини першої статті 17 Закону України "Про відходи" від 05 березня 1998 року №187/98-ВР (далі - Закон №187/98-ВР), частини першої статті 167 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), пункту 4 частини першої статті 44 Водного кодексу України (далі - ВК України) та без урахування висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 20 вересня 2022 року у справі №140/6305/21.
12.          Скаржник вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов необґрунтованого висновку, що діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліар-Сіті" здійснювалась з 1999 року без змін на підставі Комплексного експертного висновку №453-455 від 05 жовтня 2007 року, який був затверджений Міністерством регіонального розвитку та будівництва України, в особі Одеської обласної служби Української державної інвестиційної експертизи, що в силу приписів статті 17 Закону №2059-VIII зберігає чинність та має статус висновку з оцінки впливу на довкілля, ТОВ "Кліар-Сіті" в частині надання послуг із видалення та захоронення відходів не приймало будь-яких рішень щодо провадження іншої діяльності, яка вимагала б отримання висновку з оцінки впливу на довкілля.
13.          На переконання позивача, відповідач повинен був отримати висновок з оцінки впливу на довкілля з метою здійснення технічного переоснащення шляхом встановлення в тілі полігону системи збору та організованого відводу біогазу, який утворюється при анаеробному розкладанні органічної складової твердих побутових відходів з тіла полігону через рухому систему газопроводів і свердловин збору біогазу на підставі договору про дегазацію полігону від 01 червня 2019 року, укладеного між ТОВ "Кліар-Сіті" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кліар Енерджі-Одеса".
14.          Крім того, скаржник не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що для функціонування та експлуатації сміттєзвалища не передбачена обов`язкова наявність такого інженерного устаткування як локальна мережа спостережувальних свердловин та оснащення системою захисту ґрунтових вод, вилучення та знешкодження фільтрату.
15.          Так, позивач вважає, що Одеське міське звалище "Дальницькі кар`єри" визначається полігоном твердих побутових відходів, а не простим звалищем відходів, що підтверджується Санітарно-технічним паспортом Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз", затвердженим 17 квітня 2017 року, а також Комплексним експертним висновком №453-455 від 05 жовтня 2007 року (позитивне), яким погоджено архітектурно-будівельне рішення для подальшого застосування проєкту.
16.          У касаційній скарзі позивач також наводить висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 20 вересня 2022 року у справі №140/6305/21, у якому зазначено, що чинним законодавством не зобов`язано контролюючий орган під час проведення перевірки здійснювати вимірювання надходження в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин із джерел викидів. Поряд з цим, нормами чинного законодавства покладено на суб`єкта господарювання обов`язок щодо отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від додаткових стаціонарних джерел викиду. 
17.          На думку позивача, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, дійшов необґрунтованого висновку про те, на даний час такий документ як дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами чинним законодавством не передбачено, оскільки відповідно до статті 17 Закону України "Про управління відходами" від 20 червня 2022 року № 2320-ІХ  (далі - Закон № 2320-ІХ) суб`єкти господарювання у сфері управління відходами зобов`язані мати дозвіл на здійснення операцій з оброблення відходів. 
18.          Враховуючи вищезазначене, Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська область) вважає, що обраний ним захід реагування на порушення екологічного законодавства у вигляді зупинення виконання робіт, надання послуг із видалення та захоронення відходів на полігоні є обґрунтованим.
Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи
19.          Касаційна скарга надійшла до суду 29 серпня 2024 року.
20.          Ухвалою Верховного Суду від 08 листопада 2024 року відкрито касаційне провадження у справі №   420/22829/21, витребувано адміністративну справу та запропоновано учасникам справи надати відзив на касаційну скаргу.
21.          Ухвалою Верховного Суду від 20 травня 2025 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення та виклику учасників справи колегією у складі трьох суддів з 21 травня 2025 року.
22.          При розгляді цієї справи в касаційному порядку відповідачем заявлено клопотання про розгляд справи у судовому засіданні за участі його представника, у задоволенні якого було відмовлено ухвалою Верховного Суду від 20 травня 2025 року.
Позиція інших учасників справи
23.          Від ТОВ «Кліар-Сіті» 28 листопада 2024 року надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому відповідач просить залишити касаційну скаргу Інспекції без задоволення, а постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року без змін. Вказує, що Інспекцією не доведено факту здійснення ТОВ «Кліар-Сіті» правопорушень у дотриманні норм природоохоронного законодавства України, а саме здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та здійснення негативного і екологонебезпечного впливу на навколишнє природне середовище. Відповідач наголошує, що позивачем необґрунтовано необхідність вжиття такого заходу реагування, як зупинення виконання робіт, надання послуг із видалення та захоронення відходів на сміттєзвалищі. 
24.          За таких обставин, зупинення виконання робіт, надання послуг до усунення порушень, виявлених в акті перевірки від 01 листопада 2021 року №866, є, на думку відповідача, вочевидь незаконним та необґрунтованим.
25.          В обґрунтування позиції відповідачем наведено висновок Верховного Суду, що викладений у постановах від 11 вересня 2019 року у справі №807/1410/17 та від 31 березня 2021 року у справі №804/3983/18, де Суд звертав увагу на те, що захід реагування у вигляді повного зупинення робіт є виключним заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. При обранні такого заходу реагування, позивачем, як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли, та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.
26.          15 квітня 2025 року від ТОВ «Кліар-Сіті» надійшли додаткові пояснення, у яких суб`єкт господарювання обґрунтовує позицію щодо недопустимості застосування до нього заходу реагування у вигляді зупинення надання послуг із видалення та захоронення побутових відходів. Основні мотиви пояснень зводяться до того, що такий захід є юридично необґрунтованим, фактично невиправданим і загрожує суспільним інтересам. Суб`єкт владних повноважень, на думку ТОВ «Кліар-Сіті», не довів наявності реальної загрози життю чи здоров`ю населення, що є необхідною умовою для застосування такого виключного заходу реагування.
27.          28 квітня 2025 року від Інспекції надійшли додаткові пояснення у справі, в яких обґрунтовується необхідність застосування заходу реагування у вигляді зупинення діяльності ТОВ «Кліар-Сіті» з видалення та захоронення відходів з посиланням на наявність істотних порушень екологічного законодавства. Інспекція вказує, що на полігоні ТПВ «Дальницькі кар`єри» здійснено технічне переоснащення - зокрема, встановлено систему дегазації - без отримання висновку з оцінки впливу на довкілля, що є прямим порушенням Закону №2059-VIII. Зазначене переоснащення, на думку Інспекції, свідчить про здійснену реконструкцію полігону, яка підлягала обов`язковому екологічному оцінюванню. 
Інспекція у поясненнях також зазначає, що отримання ТОВ «Кліар-Сіті» висновку з оцінки впливу на довкілля 24 лютого 2025 року свідчить про визнання відповідачем необхідності наявності такого документа для здійснюваної діяльності.
Встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи
28.          Судами попередніх інстанцій на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановлено, що на підставі наказу від 20 жовтня 2021 року №1328 «Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів», направлення від 20 жовтня 2021 року №1195пр, в період з 21 жовтня 2021 року по 01 листопада 2021 року посадові особи Інспекції провели позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання ТОВ «Кліар-Сіті» (на час перевірки - ТОВ «СОЮЗ») вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів; місцезнаходження юридичної особи: 65104, Одеська обл., м. Одеса, вул. Марії Демченко, буд. 30; місце провадження господарської діяльності: Одеське міське звалище «Дальницькі кар`єри», що розташоване на території Одеського району Одеської області, на земельних ділянках з кадастровими номерами 5123783200:01:002:0634 та 5121081400:01:002:0687; вид суб`єкта господарювання за класифікацією суб`єктів господарювання, ступінь ризику: суб`єкт великого підприємництва, високий ступінь ризику; види об`єктів та/або види господарської діяльності (із зазначенням коду згідно з КВЕД), щодо яких проводиться захід: 38.11 Збирання безпечних відходів (основний); 38.12 Збирання небезпечних відходів; 38.21 Оброблення та видалення безпечних відходів; 38.22 Оброблення та видалення небезпечних відходів; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.
29.          За результатами позапланового заходу державного нагляду (контролю) 01 листопада 2021 року Інспекція склала акт перевірки, в якому зазначила опис виявлених порушень вимог законодавства.
30.          Згідно цього акта, ТОВ «Кліар-Сіті» використовує Одеське міське звалище «Дальницькі кар`єри», що розташоване на території Овідіопольського та Біляївського районів Одеської області, на підставі договору оренди майна з інвестиційними зобов`язаннями від 11 листопада 1999 року №1с/195.
31.          Відповідно до комплексного експертного висновку від 05 жовтня 2007 року №453-455 щодо проекту «Одеське міське звалище «Дальницькі кар`єри», затвердженого начальником Одеської обласної служби Укрінвестекспертизи, установлено 3 етапи розвитку: І етап «Санування наявного звалища та організація дозавантаження полігону»; ІІ етап «Розширення полігону твердих побутових відходів»; ІІІ етап «Будівництво сміттєсортувальної лінії з вузлом переробки на Одеському міському звалищі «Дальницькі кар`єри». Цим висновком погоджено архітектурно-будівельне рішення для подальшого застосування проекту на підставі чинного законодавства.
32.          Згідно з пунктом 10.6 Санітарно-технічного паспорту Одеського міського звалища твердих побутових відходів «Дальницькі кар`єри» відповідно з СН «Державні санітарні правила планування та забудови населених пунктів» полігони твердих побутових відходів відноситься до ІІ класу небезпеки, для яких розмір санітарно-захисної зони досягає 500 м.
33.          Відповідно до положень Договору на дегазацію полігону від 01 червня 2019 року, укладеного між ТОВ «СОЮЗ» (наразі ТОВ «КЛІАР-СІТІ») (Сторона-1) та ТОВ «КЛІАР ЕНЕРДЖІ-ОДЕСА» (Сторона-2), Сторона-2 зобов`язується на свій ризик та за рахунок власних коштів, сил, матеріалів, засобів, техніки та устаткування у відповідності до проектної документації, умов цього Договору та чинного законодавства України, виконати комплекс організаційних дій по забезпеченню дегазації полігону твердих побутових відходів «Дальницькі кар`єри» (далі - Полігон), розташованого на території Овідіопольського та Біляївського районів Одеської області, а Сторона-1 зобов`язується надати Стороні-2 право на використання Полігону шляхом виконання на ньому вищезазначеного комплексу організаційних дій (пункт 1.1); земельні ділянки загальною площею 96,2 га, на якій розташований Полігон, знаходяться на території Овідіопольського району Одеської області кадастровий номер ділянки 5123783200:01:002:0634, та Біляївського району Одеської області кадастровий номер ділянки 5121081400:01:002:0687 (пункт 1.2); Полігон являє собою інженерну споруду для захоронення побутових відходів, основні фонди якого перебувають в оренді у Сторони-1 на підставі договору оренди майна з інвестиційними зобов`язаннями №1С/195 від 11.11.1999 року (пункт 1.3); під виконанням комплексу організаційних дій по дегазації Сторони розуміють сукупність заходів, що виконуються Стороною-2, спрямованих на збір та організований відвід (примусове вилучення) біогазу, що утворюється при анаеробному розкладанні органічної складової твердих побутових відходів, з тіла Полігону через рухому систему газопроводів і свердловин збору біогазу з метою його утилізації, Сторона-2 бере на себе зобов`язання по забезпеченню утилізації біогазу шляхом використання біогазу в якості палива для електрогенераторної (когенераційної) установки (пункт 1.4).
34.          Під час проведення перевірки ТОВ «Кліар-Сіті» Інспекція встановила такі порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів:
Пункти 8, 22 частини другої, пункти 11, 14 частини третьої статті   3, частина третя статті   17 Закону № 2059-VIII. Так, згідно з журнальним обліком твердих побутових відходів на полігон «Дальницькі кар`єри» для захоронення 21 жовтня 2021 року завезено автомобільним транспортом 3448,2 м3 твердих побутових відходів, що при щільності 500 кг на 1 м3 становить 1724,1 т, та 8 м3 промислових відходів. За результатами перевірки інспектори з`ясували, що на полігоні «Дальницькі кар`єри» здійснено технічне переоснащення шляхом встановлення в тілі полігону системи збору та організованого відводу (примусового вилучення) біогазу, який утворюється при анаеробному розкладанні органічної складової твердих побутових відходів, з тіла полігону через рухому систему газопроводів і свердловин збору біогазу без отримання висновку з оцінки впливу на довкілля. Зазначене технічне переоснащення здійснено на підставі Договору на дегазацію полігону від 01 червня 2019 року, укладеного між ТОВ «СОЮЗ» (наразі ТОВ «КЛІАР-СІТІ») та ТОВ «КЛІАР ЕНЕРДЖІ-ОДЕСА».
Статті   125,   126 Земельного кодексу України, частина друга   статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV). ТОВ «Кліар-Сіті» здійснює свою господарську діяльність із захоронення твердих побутових відходів на полігоні на наступних земельних ділянках: площею 60.4 га з кадастровим номером 5123783200:01:002:0634, що знаходиться на території Овідіопольського району Одеської області; площею 35,8 га з кадастровим номером 5121081400:01:002:0687, що знаходиться на території Біляївського району Одеської області. Разом з цим земельні ділянки площею 60,4 га та 35,8 га, на яких розташований полігон «Дальницькі кар`єри» перебуває у постійному користуванні Одеської міської ради згідно державних актів на право постійного користування землею, виданих у 1990 році Біляївською та Овідіопольською районними радами народних депутатів. Однак згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у ТОВ «Кліар-Сіті» відсутні записи про речові права на земельні ділянки, на яких розташовано полігон «Дальницькі кар`єри».
Абзац одинадцятий частини першої   статті 35 Закону №962-IV, частина перша   статті 167 Земельного кодексу України, оскільки в ході обстеження інспекторами зафіксовано, що зі сторони робочих карт №21 та №22 полігону «Дальницькі кар`єри» виявлено візуально забруднену земельну ділянку за межами земельної ділянки за кадастровим номером 5121081400:01:002:0687, на якій здійснюється захоронення твердих побутових відходів. На вищевказаній візуально забрудненій земельній ділянці відібрано проби ґрунту (акт відбору проб ґрунту від 25 жовтня 2021 року №26) та здійснено інструментально-лабораторний аналіз його складу та властивостей. Встановлено, що площа візуально забрудненої земельної ділянки складає 4618 м2.
Абзац дванадцятий частини першої   статті 35 Закону №962-IV, пункт 4 частини першої   статті 44 ВК України, оскільки ТОВ «Кліар-Сіті» здійснює експлуатацію полігону «Дальницькі кар`єри» без оснащення його системою захисту ґрунтових вод, вилучення та знешкодження фільтрату, що здійснює негативний і екологонебезпечний вплив на земельні ділянки.
Пункти 2, 3 частини другої   статті 107 ВК України, оскільки ТОВ «Кліар-Сіті» не здійснює заходи щодо запобігання забрудненню водних об`єктів стічними (дощовими, сніговими) водами, що відводяться з території полігону «Дальницькі кар`єри». Перевіркою встановлено наявність ставка-відстійника №1 для збору талих та дощових вод, в цей ставок з стічними волами потрапляє фільтрат, що утворюється в процесі гниття органічної частини відходів, що захоронюються на полігоні, з якого держінспекторами відібрано проби води (акт відбору проб води від 22 жовтня 2021 року №191) та встановлено, що вода в ньому є забрудненою та може нанести шкоди навколишньому природному середовищу. Зазначений ставок не обладнано системою захисту ґрунтів та підземних вод від забруднення, тобто вода з зазначеного ставка-відстійника №1 безперешкодно з підземними водами потрапляє до рибогосподарського ставка, розташованого на відстані 500 м, з якого також відібрано проби води (акт відбору проб води від 22 жовтня 2021 року №191). Відповідно до протоколу вимірювання показників складу та властивостей проб води від 28 жовтня 2021 року №193 інструментально-лабораторними вимірюваннями у воді вищезазначеного рибогосподарського ставку біля мостової споруди встановлено перевищення за наступними показниками: залізо загальне в 3,8 разів, азот амонійний в 1,84 разів, нітрити в 1,29 разів, сульфати в 1,25 разів, ХСК в 1,18 разів і БСК в 1,83 рази.
Частина перша   статті 105 ВК України, частина перша   статті 29 Закону №187/98-ВР, пункти 5.1, 5.10 Правил експлуатації полігонів твердих побутових відходів, затверджених   наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 01 грудня 2010 року №435, оскільки ТОВ «Кліар-Сіті» не здійснює заходи щодо попередження забруднення підземних вод, а саме відсутні локальні мережі спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом цих вод.
Абзац другий пункту 9 Порядку ведення державного обліку та паспортизації відходів, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України від 01 листопада 1999 року №2034, пункт 19 Порядку ведення реєстру місць видалення відходів, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 1998 року №1216, оскільки ТОВ «Кліар-Сіті» на час перевірки паспорт місця видалення відходів (МВВ) не наданий.
Абзац четвертий пункту 5 Порядку ведення державного обліку та паспортизації відходів, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України від 01 листопада 1999 року №2034, оскільки ТОВ «Кліар-Сіті» не подає статистичну звітність про відходи, а саме форму звітності №1-ТПВ «Звіт про поводження з твердими побутовими відходами».
Підпункти 2.2, 2.4, 2.5 розділу ІІ Правил №435, оскільки ТОВ «Кліар-Сіті» при експлуатації полігону «Дальницькі кар`єри» не виконує: підпункт 2.2 розділу ІІ цих Правил - автомобільні ваги встановлено, але проїзд автотранспорту з відходами та їх зважування не здійснюється; підпункт 2.5 розділу ІІ цих Правил - приймальник на контрольно-пропускний пункт (далі - КПП) полігону не вимагає у водіїв автотранспорту при в`їзді дорожній лист, товарно-транспортна накладна, у якій наведено вид та кількість відходів.
Підпункт 3.2 розділу ІІІ Правил №435, оскільки ТОВ «Кліар-Сіті» здійснює складування відходів з порушенням, а саме немає планів організації робіт із захоронення відходів, а на КПП полігону на дошці інформації знаходиться мапа, згідно якої на картах №21, 22 здійснюється розвантаження та складування твердих побутових відходів.
Підпункт 3.17 розділу ІІІ Правил №435, оскільки складування відходів здійснюється з порушеннями, а саме при візуальному огляді території полігону виявлено свіжі насипи твердих побутових відходів в районі відпрацьованих карт №6, 7, 9, 11, 19 та робочих карг №21, 22 без укриття ізолювальним шаром ґрунту, через що відчувається різкий неприємний сморід, який утворюється під час анаеробного розкладання органічної складової твердих побутових відходів.
Підпункти 5.9, 5.10, 5.11, 5.12 розділу VI Правил №435, оскільки територія звалища (полігона) побутових відходів не обмежена нагірною канавою для запобігання витіканню за межі полігона забруднених поверхневих вод, на полігоні твердих побутових відходів не встановлене спеціальне обладнання для відлякування птахів.
Підпункт 6.7 розділу VII Правил №435, пункти 7.3, 7.4 розділу VII Правил експлуатації об`єктів поводження з побутовими відходами, затверджених   наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 04 травня 2012 року №196, оскільки на полігоні відсутня суцільна огорожа заввишки до 2,0 - 2,5 м або ґрунтового валу заввишки 1,5 - 1,7 м і завширшки 3,0 - 3,5 м по периметру.
Пункт «і» частини першої   статті 32 Закону №187/98-ВР, оскільки здійснюється захоронення неперероблених (необроблених) побутових відходів, а в ході огляду території полігону виявлено відпрацьовані люмінесцентні лампи, що є небезпечними відходами першого класу небезпеки та підлягають утилізації, а також виявлено наявність легкозаймистих вибухових відходів, таких як тара від аерозолів, тара з під фарби.
Розділ ІІ Правил експлуатації об`єктів поводження з побутовими відходами, затверджених   наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 04 травня 2012 року №196, оскільки приймання побутових відходів здійснюється з порушенням, а саме на полігоні твердих побутових відходів допускається приймання небезпечних відходів у складі побутових, не здійснюється облік кількості побутових відходів, що надходять на об`єкт за допомогою автомобільних вагів, при прийнятті побутових відходів на КПП не всі спеціально обладнані транспортні засоби, які прибувають на полігон, обліковуються у відповідному журналі, приймаються побутові відходи без витребування з водія дорожнього листа, товарно-транспортної накладної, в якій наведено вид та кількість побутових відходів, не здійснюється зважування спеціально обладнаних транспортних засобів, якими побутові відходи доставляються на полігон.
Частини п`ята, шоста   статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», оскільки при експлуатації полігону твердих побутових відходів, який є стаціонарним неорганізованим джерелом, здійснюються викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря: азот, діоксид вуглецю, ангідрид сірчаний, вуглецю оксид сірководень, фенол, формальдегід, однак дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря на джерело викиду забруднюючих речовин немає.
Пункт «с» частини першої   статті 17 Закону №187/98-ВР, оскільки у відповідача немає дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами.
35.          Наявність вказаних порушень вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів стали підставою для звернення Інспекції до суду з цим позовом.
Позиція Верховного Суду
36.          Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначені   статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
37.          Згідно з положенням   частини четвертої статті 328 КАС України   підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
38.          Відповідно до   частин першої,   другої   та   третьої статті 242 КАС України   судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
39.          Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
40.          Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме - бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
41.          Зазначеним вимогам процесуального закону постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року відповідає не повністю, а викладені у касаційній скарзі доводи є частково обґрунтованими з огляду на таке.
42.          Статтею 3 Конституції України проголошено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
43.          Згідно з частиною третьою статті 13 Конституції України власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.
44.          Відповідно до статті 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави.
45.          Частиною першою статті 42 Конституції України проголошено, що кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.
46.          У той же час, у частині першій статті 50 Конституції України закріплено, що кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.
47.          З огляду на вищезазначені конституційні положення колегія суддів доходить висновку, що поняття «безпека життя і здоров`я людини» слід розуміти у широкому значенні, яке охоплює різноманітні сфери суспільно-управлінських відносин, в яких застосування та тлумачення норм законодавства слід розглядати, головним чином, в аспекті створення максимальних гарантій безпечності людини та її відчуття захищеності, що також є основою суспільного інтересу. Пріоритет такого інтересу, за загальним правилом, над приватним інтересом (зокрема, у формі права власності, права на підприємницьку діяльність) у випадку їх конкуренції підтверджується також положеннями частини першої статті 3 Конституції України, згідно з якою людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
48.          Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 24 лютого 2023 року у справі № 240/29665/21 та від 31 серпня 2023 року у справі № 640/20914/21.
49.          Відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються Законом № 1264-XII, а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.
50.          За приписами частини другої статті 10 Закону № 1264-XII діяльність, що перешкоджає здійсненню права громадян на безпечне навколишнє природне середовище та іншим їх екологічних прав, підлягає припиненню в порядку, встановленому цим Законом та іншим законодавством України.
51.          Частиною третьою статті 50 Закону № 1264-XII передбачено, що діяльність фізичних та юридичних осіб, що завдає шкоди навколишньому природному середовищу, може бути припинена за рішенням суду.
52.          Згідно з частиною першою статті 68 Закону №1264-XII порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.
53.          Згідно з частиною першою статті 20-2 Закону № 1264-XII до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, в тому числі про охорону атмосферного повітря та щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов.
54.          Центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів є Державна екологічна інспекція України, правовий статус якої визначено у Положенні про Державну екологічну інспекцію України, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року №275.
55.          Відповідно до Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07 квітня 2020 року №230 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2020 року за №350/34633, (далі - Положення), Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу є міжрегіональним територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується.
56.          Пунктом 2 розділу ІІ Положення встановлено, що Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, крім іншого: про екологічну та радіаційну безпеку, зокрема, щодо виконання умов висновків з оцінки впливу на довкілля; про охорону, раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів, зокрема щодо наявності та додержання умов дозволів, установлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, лімітів забору і використання води та скидання забруднюючих речовин; ведення водокористувачами обліку забору та використання вод, здійснення контролю за якістю і кількістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об`єктів у контрольних створах, а також подання відповідним органам звітів; про охорону атмосферного повітря, зокрема щодо наявності та додержання умов дозволів на викиди забруднюючих речовин; забезпечення безперебійної ефективної роботи і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів забруднюючих речовин; додержання нормативів у галузі охорони атмосферного повітря; надання своєчасної, повної та достовірної інформації про стан атмосферного повітря, визначення видів і обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря.
57.          Згідно пункту 6 Положення Інспекція звертається до суду із позовом щодо обмеження чи зупинення діяльності суб`єктів господарювання і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин, впливу фізичних та біологічних факторів, лімітів скидів забруднюючих речовин.
58.          Крім того, згідно з положеннями статті 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон № 877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
59.          Відповідно до частини першої статті 6 Закону № 877-V підставами для здійснення позапланових заходів є, крім іншого, перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).
60.          Відповідно до частини п`ятої статті 7 Закону № 877-V перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення). Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання. Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.
61.          Відповідно до частини шостої статті 7 Закону № 877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства. В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю). У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис. Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).
62.          Згідно частини сьомої статті 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. 
У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку (частина 8 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»).
Розпорядження або інший розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) - обов`язкове для виконання письмове рішення органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень у визначені строки. Розпорядження видається та підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу).
63.          Зі змісту вищенаведених правових норм вбачається, що винесення припису та звернення до суду із позовом щодо повного або часткового припинення виробництва - це два різних засоби реагування органу державного нагляду, які застосовуються окремо.
64.          В свою чергу повне або часткове зупинення виробництва є більш суворим заходом реагування за винесення припису.
65.          Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22          жовтня 2019 року у справі № 816/1349/16, від 10 квітня 2020 року у справі №          560/1370/19 та від 25 травня 2022 року у справі № 420/6009/20.
66.          Суд зауважує, що застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей. Застосування таких заходів обумовлюється виключно наявністю підстав, які свідчать про загрозу для життя і здоров`я людей внаслідок забруднення довкілля.
67.          Заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) покликані запобігти поширенню негативного впливу виробництва на навколишнє середовище та здоров`я громадян, а їх застосування в найкоротші строки покликане мінімізувати такий вплив і шкоду.
68.          За своїм змістом і суттю такого заходу, він застосовується до усунення виявлених порушень та існування реальної загрози життю та/або здоров`ю людей.
69.          З урахуванням зазначеного та предмету спірних  ключовим питанням при вирішенні справи є наявність підстав для застосування заходів реагування у вигляді зупинення виконання робіт ТОВ «Кліар-Сіті», а саме надання послуг із видалення та захоронення відходів на полігоні, що розташований на території Одеського району Одеської області, на земельних ділянках з кадастровими номерами 5123783200:01:002:0634 та 5121081400:01:002:0687 до: 
1)          отримання документів дозвільного характеру (зокрема, позитивного висновку з оцінки впливу на довкілля); 
2)          отримання Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська область) повідомлення від ТОВ «Кліар-Сіті» про отримання дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами з наданням підтверджуючих документів; 
3)          отримання Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська область) повідомлення від ТОВ «Кліар-Сіті» про усунення інших порушень, виявлених в акті перевірки №866 від 01 листопада 2021 року. 
При цьому в межах розгляду спору також підлягає з`ясуванню питання правового статусу об`єкта «Дальницькі кар`єри» (як полігону твердих побутових відходів чи як звалища).
70.          Як установлено судами першої та апеляційної інстанцій, на підставі наказу №   1328 від 20 жовтня 2021 року «Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів», направлення № 1195пр від 20 жовтня 2021 року, в період з 21 жовтня 2021 року по 01 листопада 2021 року посадові особи Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська область) провели позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання ТОВ «Кліар-Сіті» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів; місцезнаходження юридичної особи: 65104, Одеська обл., місто Одеса, вул. Марії Демченко, будинок 30; місце провадження господарської діяльності: Одеське міське звалище «Дальницькі кар`єри», що розташоване на території Одеського району Одеської області, на земельних ділянках з кадастровими номерами 5123783200:01:002:0634 та 5121081400:01:002:0687; вид суб`єкта господарювання за класифікацією суб`єктів господарювання, ступінь ризику: суб`єкт великого підприємництва, високий ступінь ризику; види об`єктів та/або види господарської діяльності (із зазначенням коду згідно з КВЕД), щодо яких проводиться захід: 38.11 Збирання безпечних відходів (основний); 38.12 Збирання небезпечних відходів; 38.21 Оброблення та видалення безпечних відходів; 38.22 Оброблення та видалення небезпечних відходів; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.
71.          За результатами позапланового заходу державного нагляду (контролю)   01      листопада 2021 року Інспекція склала акт №   866, в якому зазначила опис виявлених порушень вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, і які в подальшому стали підставою для звернення до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді зупинення виконання робіт ТОВ «Кліар-Сіті».
Щодо встановлених під час перевірки порушень пунктів 8, 22 частини другої, пунктів 11, 14 частини третьої статті 3, частини третьої статті 17 Закону №   2059-VIII, а також визначення статусу спірного об`єкта «Дальницькі кар`єри»
72.          Звертаючись до Суду з касаційною скаргою, Інспекція наголосила на тому, що ТОВ «Кліар-Сіті» зобов`язане було отримати висновок з оцінки впливу на довкілля у зв`язку зі здійсненням технічного переоснащення полігону твердих побутових відходів. Таке переоснащення полягало у встановленні в тілі полігону системи збору та організованого відведення біогазу, що утворюється внаслідок анаеробного розкладання органічної складової твердих побутових відходів. Згідно з договором про дегазацію полігону від 01 червня 2019 року, укладеним між ТОВ «Кліар-Сіті» та ТОВ «КЛІАР ЕНЕРДЖІ-ОДЕСА», збір біогазу облаштується через систему газопроводів і свердловин, що підтверджує фактичне проведення діяльності з технічного переоснащення об`єкта, яка відповідно до Закону №   2059-VIII,   підлягає обов`язковій оцінці впливу на довкілля.
Крім того, скаржник вказує, що згаданий договір про дегазацію містить пряме посилання на статус об`єкта «Дальницькі кар`єри» як полігону твердих побутових відходів, що підтверджується змістом його преамбули та положень договору, а також призначенням земельних ділянок, на яких розташований об`єкт.
Водночас, Інспекція звертає увагу на те, що суд апеляційної інстанції помилково кваліфікував спірний об`єкт як звалище, посилаючись на його створення без затвердженого проєкту та відсутність відповідного устаткування. На думку скаржника, така правова оцінка не враховує фактичних обставин справи.
73.          Судами першої та апеляційної інстанцій установлено, що згідно з журнальним обліком твердих побутових відходів на полігон «Дальницькі кар`єри» для захоронення 21 жовтня 2021 року завезено автомобільним транспортом 3448,2 м3 твердих побутових відходів, що при щільності 500 кг на 1 м3 становить 1724,1 т, та 8 м3 промислових відходів. Крім того, за результатами перевірки інспектори з`ясували, що на полігоні «Дальницькі кар`єри» встановлено системи збору та організованого відводу (примусового вилучення) біогазу, який утворюється при анаеробному розкладанні органічної складової твердих побутових відходів (підтверджуються наданими фотознімками). Реалізацію зазначеного переоснащення здійснено на підставі Договору на дегазацію полігону від 01 червня 2019 року, укладеного між ТОВ «СОЮЗ» (ТОВ «Кліар-Сіті») та ТОВ «КЛІАР ЕНЕРДЖІ-ОДЕСА».
74.          Частиною третьою статті 2 Закону №2059-VIII визначено, що суб`єктами оцінки впливу на довкілля є суб`єкти господарювання, органи державної влади, органи місцевого само-врядування, які є замовниками планованої діяльності і для цілей цього Закону прирівнюються до суб`єктів господарювання, уповноважений центральний орган, уповноважені територіальні органи, інші органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, громадськість, а у випадках, визначених статтею 14 цього Закону, - держава походження та зачеплена держава.
75.          Планована діяльність - це планована господарська діяльність, що включає будівництво, реконструкцію, технічне переоснащення, розширення, перепрофілювання, ліквідацію (демонтаж) об`єктів, інше втручання в природне середовище; планована діяльність не включає реконструкцію, технічне переоснащення, капітальний ремонт, розширення, перепрофілювання об`єктів, інші втручання в природне середовище, які не справляють значного впливу на довкілля відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України (частина третя статті 1 Закону №2059-VIII). 
76.          Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 2059-VIII здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті. Така планована діяльність підлягає оцінні впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності.
77.          Відповідно до пунктів 8, 22 частини другої статті 3 Закону №2059-VIII до першої категорії видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля і підлягають оцінці впливу на довкілля:
78.          Операції у сфері поводження з побутовими та іншими відходами (оброблення, перероблення, утилізація, видалення, знешкодження і захоронення) обсягом 100 тонн на добу або більше відносяться ( пункт 8 частини другої статті 3 Закону №2059-VIII).
Розширення та зміни, включаючи перегляд або оновлення умов провадження планованої діяльності, встановлених (затверджених) рішенням про провадження планованої діяльності або подовження строків її провадження, реконструкцію, технічне переоснащення, капітальний ремонт, перепрофілювання діяльності та об`єктів, зазначені у пунктах 1-21 цієї частини, крім тих, які не справляють значного впливу на довкілля відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України.
79.          Крім того, відповідно до пунктів 11, 14 частини третьої статті 3 Закону №2059-VIII друга категорія видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля, включає утилізацію, видалення, оброблення, знешкодження, захоронення побутових відходів.
Розширення та зміни, включаючи перегляд або оновлення умов провадження планованої діяльності, встановлених (затверджених) рішенням про провадження планованої діяльності або подовження строків її провадження, реконструкцію, технічне переоснащення, капітальний ремонт, перепрофілювання діяльності та об`єктів, зазначених у пунктах 1-13 цієї частини, крім тих, які не справляють значного впливу на довкілля відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України, підлягають оцінці впливу на довкілля.
80.          Тобто, утилізація, видалення, оброблення, знешкодження, захоронення побутових відходів, в тому числі реконструкція, технічне переоснащення, капітальний ремонт, перепрофілювання об`єктів, що здійснюють відповідну діяльність  - це види планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля і підлягають обов`язковій оцінці впливу на довкілля. 
81.          Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 04 травня 2022 року у справі № 520/8633/18, від 17 січня 2024 року у справі № 240/9382/19, від 27 березня 2025 року у справі № 160/126/22.
82.          Зазначений висновок в повній мірі відповідає положенням частини другої статті 17 Закону №2059-VIII про те, що дія цього Закону не поширюється на суб`єктів господарювання, які отримали рішення про провадження планованої діяльності до набрання чинності цим Законом, крім випадків, передбачених пунктом 22 частини другої та пунктом 14 частини третьої статті 3 цього Закону (розширення, перепрофілювання, ремонт, реконструкція, тощо).
83.          Відповідно до частин першої, другої статті 9 Закону № 2059-VIII уповноважений територіальний орган, а у випадках, визначених частинами третьою і четвертою статті 5 цього Закону, - уповноважений центральний орган видає висновок з оцінки впливу на довкілля, яким виходячи з оцінки впливу на довкілля планованої діяльності, зокрема величини та масштабів такого впливу (площа території та чисельність населення, які можуть зазнати впливу), характеру (у тому числі - транскордонного), інтенсивності і складності, ймовірності, очікуваного початку, тривалості, частоти і невідворотності впливу (включаючи прямий і будь-який опосередкований, побічний, кумулятивний, транскордонний, короткостроковий, середньостроковий та довгостроковий, постійний і тимчасовий, позитивний і негативний впливи), передбачених заходів, спрямованих на запобігання, відвернення, уникнення, зменшення, усунення впливу на довкілля, визначає допустимість чи обґрунтовує недопустимість провадження планованої діяльності та визначає екологічні умови її провадження. Висновок з оцінки впливу на довкілля є обов`язковим для виконання. Екологічні умови провадження планованої діяльності, зазначені у частині п`ятій цієї статті, є обов`язковими.
Висновок з оцінки впливу на довкілля враховується при прийнятті рішення про провадження планованої діяльності та може бути підставою для відмови у видачі рішення про провадження планованої діяльності.
84.          Згідно з положеннями статті 51 Закону № 1264-XII при проектуванні, розміщенні, будівництві, введенні в дію нових і реконструкції діючих підприємств, споруд та інших об`єктів, удосконаленні існуючих і впровадженні нових технологічних процесів та устаткування, а також в процесі експлуатації цих об`єктів забезпечується екологічна безпека людей, раціональне використання природних ресурсів, додержання нормативів шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. При цьому повинні передбачатися вловлювання, утилізація, знешкодження шкідливих речовин і відходів або повна їх ліквідація, виконання інших вимог щодо охорони навколишнього природного середовища і здоров`я людей.
Підприємства, установи й організації, діяльність яких пов`язана з шкідливим впливом на навколишнє природне середовище, незалежно від часу введення їх у дію повинні бути обладнані спорудами, устаткуванням і пристроями для очищення викидів і скидів або їх знешкодження, зменшення впливу шкідливих факторів, а також приладами контролю за кількістю і складом забруднюючих речовин та за характеристиками шкідливих факторів.
Проекти господарської та іншої діяльності повинні мати матеріали оцінки її впливу на навколишнє природне середовище і здоров`я людей.
Оцінка здійснюється з урахуванням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, екологічної ємкості даної території, стану навколишнього природного середовища в місці, де планується розміщення об`єктів, екологічних прогнозів, перспектив соціально-економічного розвитку регіону, потужності та видів сукупного впливу шкідливих факторів та об`єктів на навколишнє природне середовище.
Підприємства, установи та організації, які розміщують, проектують, будують, реконструюють, технічно переозброюють, вводять в дію підприємства, споруди та інші об`єкти, а також проводять дослідну діяльність, що за їх оцінкою може негативно вплинути на стан навколишнього природного середовища, подають центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, спеціальну заяву про це.
Забороняється введення в дію підприємств, споруд та інших об`єктів, на яких не забезпечено в повному обсязі додержання всіх екологічних вимог і виконання заходів, передбачених у проектах на будівництво та реконструкцію (розширення та технічне переоснащення).
85.          Таким чином, Суд доходить висновку, що здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим при прийнятті рішення про провадження планованої діяльності згідно затвердженого Законом переліку, а також при розширенні та зміні діяльності, включаючи перегляд або оновлення умов провадження планованої діяльності, встановлених (затверджених) рішенням про провадження планованої діяльності або подовження строків її провадження, реконструкцію, технічне переоснащення, капітальний ремонт, перепрофілювання діяльності з видобування корисних копалин.
86.          Таке застосування статей 3, 17 Закону №   2059-VIII та положень Закону №   1264-XII відповідає правовим позиціям, викладеним Верховним Судом у постановах від 02 жовтня 2019 року у справі №   160/8706/18, від 03 вересня 2020 року у справі №460/1094/19, від 31 березня 2021 року у справі №   804/3983/18, від 18 жовтня 2022 року у справі №   580/2808/21.
87.          На цій підставі колегія суддів наголошує на тому, що реалізовані відповідачем заходи щодо технічного переоснащення полігону твердих побутових відходів «Дальницькі кар`єри» - зокрема впровадження системи збору та організованого відводу біогазу - є змінами діяльності в розумінні частини третьої статті 3 Закону № 2059-VIII, які потребують обов`язкового проходження процедури оцінки впливу на довкілля.
88.          При цьому Суд бере до уваги, що у поданих до додаткових письмових поясненнях Інспекція звертає увагу на те, що ТОВ «Кліар-Сіті» у 2023 році самостійно ініціювало проходження процедури оцінки впливу на довкілля відповідно до вимог Закону №   2059-VIII. Зокрема, Інспекція зазначає, що 24 лютого 2025 року ТОВ «Кліар-Сіті» отримано висновок з оцінку впливу на довкілля планованої діяльності, зокрема, щодо удосконалення експлуатації і впорядкування діючого сміттєзвалища під полігон твердих побутових відходів із подальшою рекультивацією.
89.          Таким чином, сам факт ініціювання ТОВ «Кліар-Сіті» процедури отримання висновку з оцінки впливу на довкілля свідчить про фактичне визнання самим суб`єктом господарювання того, що здійснювана ним діяльність відповідає критеріям планованої діяльності, яка відповідно до вимог Закону № 2059-VIII підлягає обов`язковій процедурі оцінки впливу на довкілля. 
90.          Зазначена обставина спростовує висновки суду апеляційної інстанції щодо відсутності у відповідача обов`язку проходження процедури оцінки впливу на довкілля та свідчить про їх помилковість. Водночас, беручи до уваги, що на час ухвалення цієї постанови відповідач уже отримав позитивний висновок з оцінки впливу на довкілля, фактична та правова необхідність у застосуванні заходу реагування у формі зупинення діяльності з підстави, що стосується відсутності такого висновку, - відсутня, оскільки відповідне порушення, яке в сукупності з іншими обставинами обґрунтовувало подання позову у цій справі, було усунене.
91.          Суд також вважає за необхідне вказати, що відповідач у поданій документації, зокрема в договорі на дегазацію від 01 червня 2019 року, однозначно визначає спірний об`єкт як полігон твердих побутових відходів. Ця кваліфікація підтверджується також змістом висновку з оцінки впливу на довкілля, отриманого ТОВ «Кліар-Сіті», в якому предметом оцінки визначено реконструкцію полігону твердих побутових відходів. Таким чином, наявні в матеріалах справи документи узгоджено підтверджують, що об`єкт «Дальницькі кар`єри» має статус полігону, що виключає можливість його кваліфікації як звалища та спростовує відповідний висновок суду апеляційної інстанції.
92.          З огляду на це, враховуючи, що об`єкт «Дальницькі кар`єри» є полігоном твердих побутових відходів, відповідно, правовий режим його експлуатації регулюється виключно Правилами №435 (згідно п. 1 цих Правил останні є обов`язковими для  суб`єктів господарювання  незалежно від форми власності, які здійснюють діяльність, пов`язану з експлуатацією та утриманням полігонів побутових відходів), які є чинним нормативно-правовим актом, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 грудня 2010 року №    1307/18602. Посилання відповідача на необхідність застосування позивачем Рекомендацій з удосконалення експлуатації діючих полігонів та звалищ, затверджених наказом Мінбудархітектури від 10 січня 2006 року №5 (далі - Рекомендації №5), не спростовує правомірності застосування контролюючим органом саме Правил №435. При цьому Суд зазначає, що положення Рекомендацій №5 не суперечать і не замінюють Правила №435, а лише доповнюють окремі аспекти експлуатації полігонів та мають інформаційно-методичний характер. 
Щодо доводів скаржника про необхідність отримання дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, колегія суддів вказує наступне.
93.          Відповідно до пункту «с» статті 17 Закону    №187/98-ВР, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов`язані мати   дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами,   якщо їхня діяльність призводить до утворення відходів, для яких Пзув (показник загального утворення відходів) перевищує 1000.
94.          Згідно частини четвертої статті 33 цього Закону   Зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, в якому визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відходів відповідно до встановлених умов їх зберігання.
95.          Відповідно до   частини другої статті 55 Закону №   1264-XII здійснення операцій у сфері поводження з відходами дозволяється лише за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами на визначених місцевими радами територіях із додержанням санітарних та екологічних норм у спосіб, що забезпечує можливість подальшого використання відходів як вторинної сировини і безпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людей.
96.          Таким чином, законодавством про охорону навколишнього природного середовища заборонено провадження господарської діяльності, яка передбачає вчинення будь-яких дій у сфері поводження з відходами, без одержання відповідного дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами.
97.          Частиною другою статті 41 Закону № 2320-ІХ аналогічно до положень Закону №   187/98-ВР передбачено обов`язок отримання суб`єктами господарювання дозволу на здійснення операцій з оброблення відходів. 
98.          Разом з тим, постановою КМУ №314 передбачено тимчасовий спрощений порядок провадження господарської діяльності у сфері оброблення відходів. Вказаною постановою зокрема установлено, що подані суб`єктами господарювання декларації про провадження видів господарської діяльності щодо здійснення операцій з оброблення відходів (крім господарської діяльності з управління небезпечними відходами) є дійсними до 9 квітня 2025 року. У строк до 9 квітня 2025 року суб`єкти господарювання для подальшого провадження своєї діяльності повинні отримати відповідні дозвільні документи у порядку та на умовах, що передбачені Законом № 2320-ІХ.
99.          Таким чином, Суд зазначає, що постановою КМУ №?314 встановлено спрощений механізм провадження діяльності у сфері оброблення відходів, у зв`язку із чим подання суб`єктом господарювання відповідної декларації є достатньою правовою підставою для здійснення такої діяльності без наявності дозволу, передбаченого Законом № 2320-ІХ.
100.          У зв`язку з викладеним, беручи до уваги встановлений судом апеляційної інстанції факт подання відповідачем декларацій №?056628/23 та №?   056620/23 про провадження господарської діяльності з оброблення відходів, а також положення постанови КМУ №?314, якою на перехідний період до 9 квітня 2025 року запроваджено спрощений порядок здійснення діяльності у сфері оброблення відходів без необхідності отримання дозволу, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про правомірність дій відповідача, що полягають у здійсненні відповідної діяльності на підставі поданих декларацій
101.          З огляду на це, колегія суддів вважає правомірним твердження суду апеляційної інстанції про те, що на момент розгляду справи застосування заходів реагування з підстави відсутності дозволу на оброблення відходів є необґрунтованим і суперечить вимогам чинного нормативного регулювання.

Щодо доводів касаційної скарги в частині порушення відповідачем положень абзацу 12 частини першої статті 35 Закону №   962-ІV, пункту 4 частини першої статті 44 ВК України, частини першої статті 29 Закону №   187/98-ВР, статті 11 Закону № 2707-XI, положень Правил №   435.
102.          У касаційній скарзі скаржник посилається на те, що ТОВ «Кліар-Сіті» внаслідок експлуатації полігону твердих побутових відходів «Дальницькі кар`єри» порушує вимоги природоохоронного законодавства, що виражається у спричиненні забруднення земельної ділянки за межами полігону та водного об`єкта, який розташований поблизу. Як стверджує Інспекція, дії або бездіяльність відповідача мають наслідком порушення нормативів гранично допустимого навантаження на довкілля, що підтверджується даними інструментального контролю та лабораторного аналізу проб ґрунту і води.
103.          Разом із тим, колегія суддів зазначає, що наведені скаржником припущення не є достатніми для висновку про наявність безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між господарською діяльністю відповідача та забрудненням довкілля, оскільки такі твердження мають ґрунтуватися на комплексному екологічному аналізі, який включає порівняльну оцінку впливу всіх потенційних джерел забруднення.
104.          Як установлено судами попередніх інстанцій, у межах перевірки, проведеної Інспекцією, було виявлено забруднену ділянку площею 4618 мІ за межами ділянки, на якій розташований полігон твердих побутових відходів «Дальницькі кар`єри», а також зафіксовано наявність фільтрату у ставку-відстійнику №?1, з якого можливе потрапляння забруднених вод до рибогосподарського ставка. 
105.          Водночас, як слушно вказав суд апеляційної інстанції, сам по собі факт забруднення ще не є безумовним доказом того, що його джерелом є саме відповідач. Інспекцією не вчинено дій, спрямованих на встановлення ізольованого впливу діяльності ТОВ «Кліар-Сіті» на забруднення довколишніх ґрунтів та водних об`єктів, не проведено аналізу альтернативних джерел впливу, зокрема з урахуванням наявності поблизу інших підприємств та об`єктів житлової забудови.
106.          Так, відповідно до абзацу дванадцятого частини першої статті 35, статті 46 Закону № 962-IV власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані уживати заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.
107.          Крім того, відповідно до пункту 4 частини першої статті 44 ВК України водокористувачі зобов`язані використовувати ефективні сучасні технічні засоби і технології для утримання своєї території в належному стані, а також здійснювати заходи щодо запобігання забрудненню водних об`єктів стічними (дощовими, сніговими) водами, що відводяться з неї.
108.          Відповідно до частини першої статті 105 ВК України підприємства, установи і організації, діяльність яких може негативно впливати на стан підземних вод, особливо ті, які експлуатують накопичувачі промислових, побутових і сільськогосподарських стоків чи відходів, повинні здійснювати заходи щодо попередження забруднення підземних вод, а також обладнувати локальні мережі спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом цих вод.
109.          Згідно з частини першої статті 29 Закону №   187/98-ВР з метою визначення та прогнозування впливу відходів на навколишнє природне середовище, своєчасного виявлення негативних наслідків, їх відвернення та подолання виробники відходів, їх власники, а також центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища здійснюють моніторинг місць утворення, зберігання і видалення відходів.
110.          Відповідно до пунктів 5.1, 5.10 Правил №   435, на полігонах має бути створена система моніторингу та заходи екологічної безпеки мають бути спрямовані на захист нормального стану повітря, ґрунту та підземних вод. Контроль за станом підземних вод має проводитись щокварталу через спостережні свердловини, кількість, розташування і глибина яких встановлюються згідно з проектом полігона.
111.          Колегія суддів зауважує, що вказані приписи спрямовані на забезпечення дотримання технологічної і екологічної дисципліни у процесі експлуатації полігонів ТПВ, проте порушення таких вимог має бути підтверджене відповідною технічною документацією, екологічною експертизою, тобто встановлене виключно за наявності належних і допустимих доказів, які підтверджують факт невиконання відповідного обов`язку саме конкретним суб`єктом з урахуванням причинно-наслідкового зв`язку між такою бездіяльністю і виявленим впливом на довкілля.
112.          Як установив суд апеляційної інстанції, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили, що на момент проведення перевірки або на дату звернення з позовом відповідач фактично не забезпечував виконання покладених на нього обов`язків у сфері охорони навколишнього природного середовища, або що саме його дії (бездіяльність) спричинили шкідливий вплив на довкілля. Відсутні також належні докази, які б підтверджували наявність причинно-наслідкового зв`язку між діяльністю ТОВ «Кліар-Сіті» та виявленими екологічними порушеннями чи створенням об`єктивної екологічної загрози.
113.          У зв`язку з цим Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що недоведеність наявності порушення природоохоронного законодавства саме з боку відповідача виключає можливість застосування до нього заходів реагування у формі зупинення господарської діяльності з цієї підстави.
114.          Доводи касаційної скарги у цій частині зводяться, по суті, до незгоди з установленими судами фактичними обставинами справи та не містять належної аргументації щодо неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального або процесуального права.
115.          Суд касаційної інстанції наголошує, що відповідно до частини першої статті 341 КАС України, його повноваження обмежуються перевіркою правильності застосування норм права, і він не має права досліджувати, переоцінювати або самостійно встановлювати фактичні обставини справи, яким уже надано правову оцінку судами попередніх інстанцій. Отже, викладені в касаційній скарзі доводи не спростовують правомірності висновків апеляційного суду і не є підставою для скасування його рішення.
116.          Крім того, суд враховує, що питання дотримання ТОВ «Кліар-Сіті» положень абзацу 12 частини першої статті 35 Закону України №?962-ІV, пункту 4 частини першої статті 44 Водного кодексу України, частини першої статті 29 Закону України №?187/98-ВР, статті 11 Закону України №?2707-XI, а також Правил №?435, є предметом окремого судового розгляду в межах справи №?420/7094/20 (ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кліар-Сіті» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року), у якій оскаржується припис №?64/14 від 20 липня 2020 року, виданий Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу за результатами перевірки дотримання природоохоронного законодавства. 
117.          На цій підставі Суд не бере до уваги доводи скаржника про необхідність врахування висновків, викладених у постанові від 20 вересня 2022 року у справі №140/6305/21. Суд також вказує, що зазначена постанова ухвалена за наявності підтвердженого обов`язку суб`єкта господарювання щодо отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Натомість у справі, рішення у якій оскаржується, не було доведено, що саме дії відповідача у межах експлуатації полігону спричинили викиди, які обумовлювали необхідність одержання відповідного дозволу.,
118.           Суд також не бере до уваги посилання учасників справи на постанову Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі №820/12120/15, оскільки Суд у цій справі не здійснював перевірку правильності застосування судами попередніх інстанцій положень Закону № 2707-XI та Інструкції КНД 211.2.3.063-98. Відповідно, у цій постанові не сформульовано правового висновку щодо застосування вказаних норм, який мав би обов`язкове значення для аналогічних правовідносин.
Щодо тверджень відповідача про неспівмірність обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли, Суд вказує наступне.
119.          Оцінюючи правомірність застосованого Інспекцією заходу реагування у вигляді повного зупинення виконання робіт і надання послуг на полігоні «Дальницькі кар`єри», в контексті тверджень відповідача про неспівмірність обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли, Суд вказує наступне.
120.          Підставою для звернення Інспекції з позовом про застосування заходів реагування стало одночасне виявлення декількох порушень природоохоронного законодавства, зокрема відсутності: позитивного висновку з оцінки впливу на довкілля, дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а також інших порушень вимог законодавства у сфері поводження з відходами, охорони земель та вод. Разом з тим, за результатами розгляду справи, Судом визнано обґрунтованим виключно порушення в частині відсутності у відповідача висновку з оцінки впливу на довкілля, яке на момент касаційного перегляду оскаржуваного судового рішення вже усунуто, тоді як інші порушення - не знайшли належного підтвердження.
121.          Відповідно до частини сьомої статті 7 Закону України №?877-V, звернення до суду з позовом про зупинення діяльності суб`єкта господарювання допускається у разі, якщо виявлені порушення дійсно створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей або довкіллю.
122.          При цьому Суд звертає увагу на те, що захід реагування у вигляді, зокрема, повного зупинення робіт та надання послуг є виключним заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. При обранні територіальним органом Державної екологічної інспекції такого заходу реагування до підприємств, які вчинили правопорушення у сфері охорони навколишнього природнього середовища, та задоволення обраного заходу судом, мають враховуватися принцип співмірності такого заходу реагування тим порушенням, які виникли, та тим, які залишилися неусунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача - суб`єкта господарювання з однієї сторони та інтересами особи, суспільства та держави - з іншої сторони. 
123.          Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 11 вересня 2019 року у справі №807/1410/17 та від 31 березня 2021 року у справі №804/3983/18.
124.          Крім того, відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
125.          З приводу вказаного принципу Верховний Суд у постанові від 18 травня 2022 року у справі №280/988/19 сформулював правовий висновок, відповідно до якого дотримання необхідного (справедливого) балансу між суспільними (публічними) та приватними інтересами (принципу пропорційності) є важливою вимогою громадянського суспільства, демократичної, соціальної та правової держави та складовою принципу верховенства права. Критеріями дотримання такого балансу є, зокрема, наявність виправданого втручання суб`єкта владних повноважень у право особи та обов`язковість дотримання розумного співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається для захисту суспільного (публічного) інтересу, та засобами, які використовуються для її досягнення.
126.          Крім того, у контексті розгляду цієї справи, вирішуючи питання співмірності заходу реагування, вжитого за результатами адміністративної процедури - позапланового заходу державного нагляду (контролю), проведеного Інспекцією щодо ТОВ «Кліар-Сіті» та оформленого актом перевірки від 01 листопада 2021 року №?866, колегія суддів вважає за доцільне врахувати положення Закону України «Про адміністративну процедуру» від 17 лютого 2022 року №?2073-IX (далі - Закон №?2073-IX).
127.          Згідно положень статті 4 цього Закону принципами адміністративної процедури є:
1)          верховенство права, у тому числі законності та юридичної визначеності;
2)          рівність перед законом;
3)          обґрунтованість;
4)          безсторонність (неупередженість) адміністративного органу;
5)          добросовісність і розсудливість;
6)          пропорційність;
7)          відкритість;
8)          своєчасність і розумний строк;
9)          ефективність;
10)          презумпція правомірності дій та вимог особи;
11)          офіційність;
12)          гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні;
13)          гарантування ефективних засобів правового захисту.
Принципи адміністративної процедури, визначені цим Законом, поширюються також на адміністративну діяльність адміністративних органів, що не вимагає прийняття адміністративних актів.
128.          Відповідно до положень статей 5 та 6 Закону № 2073-IX, адміністративний орган при здійсненні адміністративного провадження має керуватися принципом верховенства права і здійснювати адміністративне провадження виключно на підставі, в межах повноважень і у спосіб, передбачені Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.
129.          Згідно зі статтею 11 цього Закону відповідний орган у своїй діяльності також має керуватися принципом пропорційності, який полягає у дотриманні балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод чи законних інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямовані дії (зокрема, адміністративні акти), що вчиняються адміністративним органом.
130.          Таким чином, при оцінці правомірності дій адміністративного органу у межах цієї справи, слід враховувати не лише дотримання формальних вимог законодавства, але й змістовну відповідність дій органу зазначеним принципам, що забезпечують справедливий баланс між публічними і приватними інтересами та гарантують належний рівень захисту прав особи.
131.          За таких обставин, з урахуванням характеру та обсягу встановлених порушень, обставин, що свідчать про усунення єдиного порушення, яке знайшло підтвердження у ході судового розгляду, Суд погоджується з доводами відповідача щодо відсутності правових підстав для застосування Інспекцією заходів державного реагування у вигляді повного зупинення господарської діяльності ТОВ «Кліар-Сіті».
132.          Колегія суддів зазначає, що обраний контролюючим органом захід реагування у вигляді повного зупинення виконання робіт та надання послуг є непропорційним єдиному порушенню, вчинення якого підтверджено під час судового розгляду, але усунуте відповідачем на момент касаційного перегляду справи. Такий захід не відповідає принципу співмірності та не є виправданим способом досягнення мети забезпечення екологічної безпеки у частині, яка могла б об`єктивно обґрунтувати втручання в господарську діяльність з оброблення відходів.
133.          Враховуючи викладене, Суд зазначає, що доводи касаційної скарги щодо неправильного застосування судом апеляційної інстанції статті 51 Закону України №?1264-XII, абзацу 12 частини першої статті 35 Закону України №?962-IV, частин п`ятої та шостої статті 11 Закону України №?2707-XII, пункту «с» частини першої статті 17 Закону України №?187/98-ВР, частини першої статті 167 Земельного кодексу України, пункту 4 частини першої статті 44 Водного кодексу України, а також доводи щодо неврахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 20 вересня 2022 року у справі №?140/6305/21 та від 31 серпня 2023 року у справі №?640/20914/21, не знайшли свого підтвердження під час касаційного перегляду постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року.
Водночас Суд вважає обґрунтованими окремі доводи скаржника щодо неправильного застосування судом апеляційної інстанції частини дев`ятої статті 9 та статті 17 Закону України №?2059-VIII. Разом із тим, враховуючи, що на момент касаційного перегляду відповідачем уже отримано позитивний висновок з оцінки впливу на довкілля, підстави для скасування постанови суду апеляційної інстанції в цій частині відсутні.
З огляду на це, Суд вбачає наявність підстав для зміни мотивів рішення суду апеляційної інстанції у частині застосування зазначених положень Закону №?2059-VIII з метою правильного відображення оцінки виявленого правопорушення, а також факту його усунення, що безпосередньо впливає на оцінку пропорційності та обґрунтованості вимоги позивача щодо застосування заходів реагування до ТОВ «Кліар-Сіті».
134.          Розглядаючи цю справу в касаційному порядку суд також враховує, що згідно з імперативними вимогами статі 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги; на підставі встановлених фактичних обставин справи лише перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального та дотримання норм процесуального права.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
135.          Відповідно до    пункту 3 частини першої статті 349 КАС України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково й ухвалити нове рішення у відповідній частині або    змінити    рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
136.          Частинами першою,    четвертою статті 351 КАС України    встановлено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково й ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права; зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або)    резолютивної частин.
137.          За наведених обставин, враховуючи, що суд апеляційної інстанції ухвалив правильне по суті рішення, але з помилковим - в частині застосування положень Закону №?2059-VIII і неповним - в частині застосування решти норм матеріального права, мотивуванням, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційну скаргу Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська область) слід задовольнити частково, рішення суду апеляційної інстанції   змінити, виклавши   мотивувальну частину   цього рішення   у редакції цієї постанови; в іншій частині рішення суду апеляційної інстанції    слід залишити без змін.
Висновки щодо розподілу судових витрат
138.          Відповідно до    частини шостої статті 139 КАС України    якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд,    змінить    судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
139.          Оскільки суд касаційної інстанції не скасовує та не змінює    резолютивну частину постанови    суду апеляційної інстанції, то розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись    статтями 341,    345,    349,    351,    355,    356 КАС України, Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська область) задовольнити частково.
Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року змінити, виклавши мотивувальну їх частину у редакції цієї постанови. 
В іншій частині постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                                Я.О. Берназюк
Судді:                                                                                                              Н.В. Коваленко
                                                                                                                                  О.П. Стародуб