ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7895/24  Номер провадження 22-ц/814/1113/25	Головуючий у 1-й інстанції Чуванова А. М.  Доповідач ап. інст. Триголов В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючий суддя: Триголов В.М.
Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.
Секретар:Пєшков В.О.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 , адвоката Шанько Ірини Олегівни та представника ОСОБА_2 , адвоката Западнюк Наталії Іллівни на ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 28 листопада 2024 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Полтавський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оспорювання батьківства та виключення запису про батька з актового запису, -
В С Т А Н О В И В :
У липні 2024 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить виключити відомості про батька ОСОБА_2 з актового запису №89 від 25 січня 2013 року про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 складеного Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, а саме: змінити відомості у графі «батько»; зобов`язати Полтавський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни в актовий запис №89 від 25 січня 2013 року у книзі записів актів цивільного стану про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та видати нове свідоцтво про народження.
Позивач звернувся із клопотанням про призначення у справі судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи , у якому порушує перед судом питання про призначення у справі експертизи, проведення якої просить доручити експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (код ЄДРПОУ 23698049), що знаходиться за адресою: 03038, м.Київ, вул.Докучаєвська,4.
На вирішення експерта поставити питання: чи є ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком дитини  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,? Чи наявне кровне споріднення між ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,?
До суду також надійшли клопотання сторони відповідача, в яких представник ОСОБА_1 просила постановити ухвалу про судове доручення щодо відібрання зразків для проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи за місцем фактичного перебування відповідача ОСОБА_1 та дитини ОСОБА_3 у місті Вергль (Worql) Австрійська республіка. Крім того, представник відповідача в наданому суду клопотанні просив у разі задоволення судом клопотання про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи доручити її проведення експертам Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (36004, м. Полтава, провулок Рибальський, 8).
Ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 28 листопада 2024 року Клопотання представника позивача про призначення експертизи задоволено частково.
Призначено у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства та виключення запису про батька з актового запису; третя особа: Полтавський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,- судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручити експертам Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (36004, м. Полтава, провулок Рибальський, 8, Телефон: 0532 517715, Факс: 0532 689400, E-mail:poltava@dndekc.mvs.gov.ua).
На вирішення експертів поставлено наступні питання:
- чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком дитини  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .?
- чи наявне кровне споріднення між ОСОБА_2 , 20.01.1988, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .?
Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст.384,385 КК України.
Оплату послуг експертизи покладено на ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 (телефон НОМЕР_1 ).
Копію цієї ухвали надіслано до Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (36004, м. Полтава, провулок Рибальський, 8) для виконання.
Зобов`язано позивача ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 (телефон НОМЕР_1 ), та відповідача ОСОБА_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 (телефон № НОМЕР_2 ) разом із дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з`явитись на вимогу експерта до експертної установи для надання експертам відповідних зразків, необхідних для проведення експертизи.
Роз`яснено позивачу та відповідачу, що згідно ст.109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
В задоволенні інших вимог клопотання сторони позивача та в клопотанні сторони відповідача про направлення судового доручення до іноземної держави - відмовлено.
Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.
В апеляційному порядку ухвалу оскаржила відповідач ОСОБА_1 . Апеляційна скарга мотивована тим , що зазначені судом першої інстанції підстави для відмови в задоволенні клопотання в представника Відповідача про направлення судового доручення до іноземної держави не відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права.
Скаржник вказує, що після початку повномасштабного вторгнення російської федерації відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні запроваджено воєнний стан з 05:30 24 лютого 2022 року по всій підконтрольній Україні території, який неодноразово продовжувався . У квітні 2022 року ОСОБА_1 із сином була змушена покинути Україну та скористалася програмою захисту для українців в Австрійській Республіці. Відповідно до Директиви ЄС 2001/55/ЕС, яку було активовано Рішенням Ради ЄС 2022/382 від 04.03.2022 для українців в рамках тимчасового захисту особа отримує зокрема право на проживання в країні, в якій вона звернулась за тимчасовим захистом; медичну допомогу; соціальну допомогу; доступ до освіти дітям та підліткам. Наразі Позивач та її син оформили статус тимчасового захисту. Такий статус надає змогу легально перебувати в Австрійській Республіці до 4 березня 2025 року, що підтверджується Посвідками на проживання, та перебувають у місті Вергль (Worgl) Австрійська республіка (копії посвідок на проживання додаються). ОСОБА_3 відвідує навчальний заклад в Австрійській республіці, навчальний рік з 09.09.2024р. по 04.07.2025р., що підтверджується довідкою з навчального закладу (копія довідки додається) та також зарахований до Комунального закладу "Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №23 Полтавської міської ради Полтавської області" та навчається за екстернатною формою навчання (копія довідки додається).
Крім того, 06.11.2024 року Відповідач перебуваючи у Австрійській республіці народила доньку ОСОБА_4 .
Відтак, враховуючи офіційні та повідомлення в ЗМІ, безпекова ситуація в Україні не дозволяє відповідачу з дітьми повернутися.
Зважаючи на що відповідачем було заявлено клопотання про направлення судового доручення до іноземної держави.
Порядок опрацювання доручень про вручення документів, отримання доказів, вчинення інших процесуальних дій, а також клопотань про визнання і виконання судових рішень на виконання чинних міжнародних договорів України з питань надання правової допомоги в цивільних справах визначає Інструкція про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 року №1092/5/54 . 
Відповідно до пункту 2.1. Інструкції у разі якщо при розгляді цивільної справи в суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном.
Апелянт вказує, що судом першої інстанції не зазначенні ані мотиви, з яких суд дійшов висновків, ані закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу в частині відмови в задоволенні клопотання представника відповідача про направлення судового доручення до іноземної держави.
Зважаючи на вказані обставини , відповідач просить скасувати Ухвалу Октябрського районного суду м.Полтави по справі №554/7895/24 від 28.11.2024р. частково та ухвалити нове рішення в частині видачі судового доручення щодо відібрання зразків для проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи за місцем фактичного перебування Відповідача ОСОБА_1 та дитини ОСОБА_3 у місті Вергль (Worgl) Австрійська республіка.
Також в апеляційному порядку ухвалу оскаржив позивач ОСОБА_2 .Скарга мотивована тим, що судом першої інстанції жодним чином не обґрунтовано вибір експертної установи для проведення експертизи.
Апелянт зауважує, що він проживає у місті Київ , у зв`язку із чим просив призначити експертизу проведення якої доручити експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. 
Відповідач ОСОБА_1 разом із ОСОБА_3 наразі знаходиться у Австрійській республіці .
Відтак , хибним є висновок суду про визначення експертною установою для проведення експертизи Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України . Адже , сторони, як зазначалося вище не проживають у м.Полтава . Окрім того , для сторін по справі було б комфортніше прибути для проведення експертизи та надання відповідних зразків до м.Києва, оскільки відібрання таких зразків відбувається за одночасної участі всіх учасників , що судом першої інстанції залишено поза увагою .
У зв`язку із вказаним , скаржник просить частково скасувати ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 28 листопада 2024 року в частині визначення експертної установи , доручивши проведення експертизи Державній спеціалізованій установі «Київське міське клінічне бюро судово-медичної експертизи» (код ЄДРПОУ 23698049), що знаходиться за адресою: 03038, м.Київ, вул.Докучаєвська,4.
Колегія апеляційного суду, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг , дійшла висновку про слідуюче.
Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. До основних засад (принципів) цивільного судочинства відносяться, зокрема, змагальність сторін та диспозитивність.
Відповідно частин 1, 2, 4, 5 статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
Згідно з статтею 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.
Частиною 3 статті 103 ЦПК України визначено, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.
Зі змісту оскаржуваної ухвали та матеріалів справи встановлено , що сторони не досягли згоди у виборі експертної установи.
Колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали в часині визначення експертної установи , оскільки зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 на момент подання відповідного клопотаннч було АДРЕСА_2 . Вказаний факт підтверджується копією паспорта позивача наявною в матеріалах справи (т.1 а.с.11)
Скаржник ОСОБА_2 вказує, що фактичним місцем його проживання є м.Київ, проте доказів на підтвердження відповідного факту матеріали справи не містять. Відомостей про інше наявне місце проживання чи реєстрації , а ніж вказана у позові суду першої інстанції не надано.
Відтак , суд прийшов до обґрунтованого висновку про доручення проведення експертизи спеціалістам Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (36004, м. Полтава, провулок Рибальський, 8, Телефон: 0532 517715, Факс: 0532 689400, E-mail:poltava@dndekc.mvs.gov.ua).
Суд першої інстанції, діючи відповідно до вимог частини 3 статті 103 ЦПК України, самостійно обрав експертну установу, яка має відповідних експертів, які можуть провести судово-медичну експертизу на надати відповіді на поставлені оскаржуваною ухвалою питання.
Щодо апеляційної скарги ОСОБА_1 остання наголошує, що вона разом із сином не проживає в Україні, а проживає в Австрії , натомість, мала в Україні реєстроване місце проживання, відтак, у розумінні Закону України «Про міжнародне право», є іноземним елементом.
Зазначає, що за приписами ч.1 ст.498 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Порядок передачі та виконання такого роду судових доручень врегульовано Конвенцією про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах 1970 року, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України №2051-ІІІ від 19.10.2000 року. Доручення про отримання доказів на підставі Конвенції, відповідно до статті 3 Конвенції, складається судом України за формою запиту, згідно з додатком 11 до Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 року №1092/54.
Скаржник вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо відмови в задоволенні клопотання про надання судового доручення.
Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Підстави і порядок звернення суду України із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави визначені у статті 498 ЦПК України.
Згідно з ч.1 ст.498 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Відповідно до ч.2 ст.502 ЦПК України, доручення суду про виконання певних процесуальних дій стосовно громадянина України, який проживає на території іноземної держави, може бути виконано працівниками дипломатичного представництва чи консульської установи України у відповідній державі, якщо це передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У разі вчинення певних процесуальних дій складається протокол, що підписується особою, стосовно якої вчинені процесуальні дії, та особою, яка вчинила процесуальні дії, і скріплюється печаткою відповідної закордонної дипломатичної установи України. У протоколі зазначаються день, час і місце виконання доручення.
Статтею 80 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України. Доручення судів України про вручення документів громадянам України, які постійно проживають за кордоном, або отримання від них доказів на території іноземної держави можуть бути виконані консульською посадовою особою України відповідно до міжнародних договорів України або в іншому порядку, що не суперечить законодавству держави перебування.
Відібрання зразків біологічного матеріалу для проведення молекулярно-генетичних експертиз НДЕКЦ МВС у справах про спірне батьківство/біологічну спорідненість здійснюється із суворим дотриманням порядку чітко визначеного нормативними документами Експертної служби МВС, що забезпечує достовірність отримуваних результатів досліджень та їх доказову надійність у суді. Для проведення дослідження (встановлення ДНК-профілів) використовуються зразки букального епітелію живих осіб, відібрані на спеціальні щіточки або гігієнічні палички.
Відібрання зразків букального епітелію для проведення судової експертизи у справах про спірне батьківство/біологічну спорідненість здійснюється виключно працівником центру – судовим експертом, якому доручено проведення молекулярно-генетичної експертизи.
Крім того, згідно статті 23 Закону України «Про судову експертизу», керівники державних спеціалізованих установ, що проводять судові експертизи, у необхідних випадках мають право за згодою органу або особи, що призначили судову експертизу, включати до складу експертних комісій провідних фахівців інших держав. Такі спільні експертні комісії здійснюють судові експертизи за нормами процесуального законодавства України.
Відтак, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання про надання судового доручення, адже ОСОБА_1 не подано клопотання про включення керівником експертної установи до складу експертних комісій провідних фахівців інших держав , зокрема Австрійської республіки.
Окрім того, задоволення відповідного клопотання за наявних обставин не є доцільним , оскільки відібрання та транспортування зрізків без дотримання законодавства України, що регулює відповідні дії , зумовлює обґрунтовані сумніви у достовірності таких зразків.
В таких випадках, доцільним може бути подання до суду експертного висновку, зробленого поза судом на замовлення сторони. Частина 1 ст. 106 ЦПК України передбачає, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Висновок, зроблений на замовлення учасника справи має таку ж доказову силу, що і висновок, зроблений на підставі ухвали суду
Наведені в апеляційних скаргах доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянтів з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції є законними і обгрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону. 
Наведене свідчить, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦІК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 , адвоката Шанько Ірини Олегівни та представника ОСОБА_2 , адвоката Западнюк Наталії Іллівни – залишити без задоволення.
Ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 28 листопада 2024 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та в касаційному порядку оскарженню не підлягає .

Головуючий суддя: В.М. Триголов        
Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов