ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова
Іменем України

09 червня 2025 року
м. Харків

справа № 953/9428/24
провадження № 22-ц/818/2436/25

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого – Пилипчук Н.П.,
суддів – Маміної О.В., Яцини В.Б.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення аліментів на неповнолітню дитину, за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , в особі представника Хоміча Артема Анатолійовича на рішення Київського районного суду м. Харковіа від 03 лютого 2025 року, ухвалене суддею Колесник С.А., - 

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Хоміч А.А., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить збільшити розмір аліментів, встановлений 21.07.2021 рішенням Київського районного суду м.Харкова по справі №953/15061/20, а саме змінити розмір стягнення аліментів, який стягується з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4 , з 1/6 частини щомісячно на частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовної заяви представник Позивача вказав, що 19.12.2013 рішенням Апеляційного суду Харківської області по справі №640/15982/13-ц з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_6 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 19.09.2013 і до досягнення дитиною повноліття.

05.12.2017 рішенням Київського районного суду м.Харкова по справі №640/13789/17 розмір аліментів які стягуються змінено, вирішено стягувати з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_6 , з 1/3 частини щомісячно на 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

21.07.2021 рішенням Київського районного суду м. Харкова по справі №953/15061/20 зменшено розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2017 року по справі №640/13789/17 з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 , а саме з 1/4 частини на 1/6 всіх видів заробітку (доходу)  ОСОБА_5 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З часу ухвалення останнього рішення про стягнення аліментів, у Позивача значно зросли витрати на дитину та суттєво змінилися обставини. Так, починаючи з лютого 2022 року аліменти на утримання ОСОБА_6 перестали надходити, оскільки Відповідач призупинив дію трудового договору з КП “Харківський метрополітен” та заробітна плата йому не нараховується. Заборгованість по аліментам (за даними КП “Метрополітен”) складає 30 883,50 грн. Вказане підтверджує, що Позивачка тривалий термін самостійно утримує дитину та її матеріальний стан суттєво змінився. Наразі син ОСОБА_6 навчається в платній школі, яку оплачує Позивач. Дитина росте та з кожним днем витрати на його утримання зростають. На момент зменшення аліментів у 2021 році Відповідач зазначив у позові, що на його утриманні була вся сім`я, законна жінка, яка була у декреті та троє дітей. Але згідно статті 18 Закону України “Про відпустку”, відпустка по догляду за дитиною надається до настання трирічного віку дитиною. З цього вбачається, що змінилася обставина щодо працездатності дружини Відповідача. Крім того, ОСОБА_7 , син ОСОБА_8 , яка є дружиною ОСОБА_5 , також є неповнолітньою дитиною. 29.01.2021 року було винесено рішення по справі №953/15288/20, у якому частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_8 , змінено розмір аліментів, які оплачує колишній чоловік на утримання спільного сина, ОСОБА_7 у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, з подальшою індексацією, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначене свідчить про те, що батько ОСОБА_7 платить аліменти на його утримання у розмірі 1500,00 грн., а тому участь Відповідача в утриманні ОСОБА_7 не може враховуватися при встановленні розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_6 . Ще як стало відомо Позивачці, бабця відповідача, яка була частиною сім`ї ОСОБА_5 та знаходилась на його утриманні, померла. Таким чином, син ОСОБА_7 , дружина та бабка Відповідача перестали бути особами, які знаходяться на утриманні Відповідача, в той же час витрати на утримання ОСОБА_6 збільшилися. Також вказує, що ОСОБА_4 кожні півроку проходить обстеження, оскільки страждає на хронічні хвороби. Також, на її думку, збільшення розміру аліментів може стимулювати відповідача почати виплачувати існуючу заборгованість зі сплати аліментів.

Рішенням Київського районного суду м. Харковіа від 03 лютого 2025 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення аліментів на неповнолітню дитину - відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник позивача просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що з часу ухвалення останнього рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання сина,  ОСОБА_6 , значно зросли та суттєво змінилися обставини. Наразі ОСОБА_6  ходить до платної школи, яку оплачує  ОСОБА_1 , бо аліментів, які сплачував  ОСОБА_5 , а саме 1/6 всіх видів заробітку (доходу) критично не вистачає. Плату у школі підвищено (докази надавалися до суду першої інстанції), проте ОСОБА_9 , має сталі дружні відносини та зв`язки з однокласниками та педагогами, оскільки навчається більше 5-ти років у школі. Наразію на даний час 14 років, з кожним днем необхідність додаткових витрат на дитину у зв`язку з її віком тільки зростає. Навіть одяг, з якого швидко виростає підліток, потрібно купувати хоча б раз у місяць. Із своїх доходів позивачка витрачає набагато більше на утримання сина, ніж отриманий розмір аліментів. Щодо стану здоров`я  ОСОБА_6 , позивачка кожні півроку проходить обстеження з дитиною, так як у ОСОБА_9  виявили клінічний діагноз: диспластична кардіоміопатія (пролабування мітрального клапану 1 ст., аберантні хорди). Дифузний нетоксичний зоб 0-1 ступеню. Аденоїди 1-2 ст.. (копія відповіді на адвокатський запит міститься в матеріалах справи). Зараз виконавець нараховує аліменти виходячи з 1/6 частини від середнього заробітку, встановленому у відповідний місяць по Київському району м. Харкова, що складає 2085,00 грн. У порівнянні з сумою оплати на освіту та враховуючи прожитковий мінімум для дитини 14-років (3 196,00 грн.), виходить, що розмір аліментів, який встановлений судом покриває 65 % прожиткового мінімуму для дитини та взагалі не покриває витрати на освіту та лікування сина. Крім того, відповідач, під час розгляду справи у першій інстанції зазначив, що він проживає у Німеччині та отримує допомогу від Федеративної Республіки Німеччина, яка набагато більша ніж середній заробіток по Київському районі м. Харкова. Крім того, отримавши статус біженця міська влада Німеччини несе витрати на оренду житла, а його діти отримують додаткову допомогу (kindergeld) і його нова родина має додаткові пільги та доплати, як багатодітна сім`я. Згідно відповіді на адвокатський запит від 21.10.2024 року до Комунального підприємства “Харківський метрополітен”, де працює Відповідач, дія його трудового договору призупинено, тобто відповідач має роботу в м Харкові. (копія відповіді на адвокатський запит від 21.10.2024 року міститься у справі). Також, звертає увагу на те, що більше трьох років ОСОБА_5 знаходиться у Німеччині та проходить курси із вивчення німецької мови. Початковий рівень знань німецької мови А1, тобто, ОСОБА_5 , міг би навчатися та працювати вже, хоча б різноробочим, кур`єром або ж водієм, враховуючи тривале навчання німецької мови. Отже, Відповідач є працездатною людиною, яка не має бажання працювати для забезпечення всіх своїх дітей, проте має таку можливість як у Харкові так і у Німеччині, адже в нього є кошти для оплати послуг адвоката, що є для нього важливішим ніж оплата заборгованості та пені по аліментам.

Представник відповідача надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що у апеляційній скарзі Позивач зазначає, що наразі  ОСОБА_4 ходить до платної школи, яку оплачує  ОСОБА_3 , бо аліментів, які сплачує  ОСОБА_2 , а саме 1/6 всіх видів заробітку (доходу) критично не вистачає. Наразі на даний час 14 років з кожним днем витрати тільки зростають. Із своїх доходів позивачка витрачає набагато більше на утримання сина, ніж отриманий розмір аліментів. Вказане твердження є абсолютно тотожним зазначеному раніше, під час розгляду справи судом першої інстанції, жодної нової інформації Позивач не надає, лише повторює те, що вже належним чином було досліджено Київським районним судом м. Харкова. Вказане жодним чином не підтверджує погіршення матеріального стану Позивача та не доводить ніяку обставину, яка є підставою для збільшення аліментів. Крім того, у відповіді на відзив на позовну заяву Позивач стверджувала, що у зв`язку з припиненням сплати аліментів позивачці приходилось працювати на декількох роботах для надання гідної освіти дитині, адже освіта на думку позивачки є головним пунктом у житті кожної людини. Однак, жодних доказів на підтвердження вказаного Позивач не надала ні у суді першої інстанції, ні з поданням апеляційної скарги. Позивачем не надано суду ні трудових договорів або наказів про прийняття на роботу, ні довідок з місць роботи, ні податкових документів, які б підтверджували факт працевлаштування та обсягу отриманого доходу. Таким чином, сімейний стан Відповідача жодним чином не змінився з моменту ухвалення судом рішення про зменшення розміру аліментів, а матеріальний стан Відповідача та сім`ї навіть погіршився - зараз усі вони самі перебувають на утриманні та отримують допомогу для забезпечення навіть не достатнього, а мінімального рівня свого життя. Позивач у апеляційній скарзі зазначає, позивачка кожні півроку проходить обстеження з дитиною, так як у Назарія виявили клінічний діагноз: диспластична кардіоміопатія (пролабування мітрального клапану 1 ст., аберантні хорди). Дифузний нетоксичний зоб 0-1 ступеню. Аденоїди 1-2 ст.. (копія відповіді на адвокатський запит міститься в матеріалах справи). Також, 28.01.2025 року ОСОБА_6  разом із матір`ю відвідували лікаря, а саме лікаря офтальмолога вищої категорії. Під час обстеження було виявлено діагноз: короткозорість слабкого ступеню обох очей. Лікар виписав ліки, які потрібно купувати кожного місяця та рекомендував носити окуляри чи лінзи та інші прибори для користування ними. (копія виписки із медичної карти амбулаторного хворого та чеку на витрату ліків додаються). Однак, вказана інформація не повідомлялась Позивачем у суді першої інстанції, не зазначалась нею ні у позовній заяві, ні у відповіді на відзив, ні у будь-яких інших процесуальних документах. Зазначене не належало та не належить до підстав позову, не було предметом розгляду, не досліджувалось судом першої інстанції та, відповідно, не було покладено у основу судового рішення. Вказані докази не надавались Позивачем під час розгляду справи судом першої інстанції, а у апеляційній скарзі Позивач не повідомила про неможливість отримання та подання вказаних доказів до суду першої інстанції, та не надала доказів на підтвердження поважності причин неможливості отримання та подання вказаних доказів. Родина Відповідача переїхала до Німеччини влітку 2023 року і, звісно ж період проживання в Німеччині аж ніяк не перевищує і двох років. Усе вказане чудово відоме Позивачу, адже вона теж проживає у Німеччині та вивчає німецьку мову. Варто зауважити, що Відповідач продовжує вивчення німецької мови, станом на зараз він має лише рівень А2 та проходить навчання для проходження екзамену на підтвердження рівня В1. Зараз працевлаштування є неможливим. Наголошує, що розмір грошової допомоги, який надається урядом Німеччини, є вкрай незначним для сім`ї, враховуючи рівень цін та кількість видатків для сім`ї з дітьми. Вказаний розмір визначений законодавчо та передбачає забезпечення мінімальних життєвих потреб для існування, не передбачає наявність додаткових видатків чи отримання додаткових благ. Вказаних грошових коштів ледве вистачає для задоволення побутових потреб сім`ї, враховуючи наявність на утриманні Відповідача ще трьох неповнолітніх дітей. Наскільки відомо Відповідачу, Позивачка з 2022 року проживає за межами території України (У Федеративній Республіці Німеччина), перебуваючи під тимчасовим захистом, що є підставою для отримання нею фінансової допомоги від Федеративної Республіки Німеччина.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, та вимог, що заявлялися в суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про збільшення розміру аліментів, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності та необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його правильним з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_6 , про що в Книзі реєстрації народжень 18.08.2010 зроблено відповідний актовий запис за №3847 у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . Батьками дитини є ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

ОСОБА_6 отримує освітні послуги у приватному ліцеї «Онлайн-школа «Альтернатива» Харківської області з 17.01.2023 по 31.05.2023 на загальну суму 5725,90 грн. та з 01.09.2023 по 31.05.24 на загальну суму 14 723,б91 грн., що підтверджується Актами приймання-передання наданих освітніх послуг (а.с.20, 21).

12 грудня 2015 року ОСОБА_5 та ОСОБА_10 зареєстрували шлюб, про що 12.12.2015 складено відповідний актовий запис №1847 у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.186).

З мотивувальної частини рішення Київського районного суду м.Харкова від 21.07.2021 (а.с.168-172) вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_11 , про що 29.06.2017 складено відповідний актовий запис №1780 у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 . Батьками дитини є ОСОБА_5 та ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_12 , про що 08.10.2019 складено відповідний актовий запис №4688 у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 . Батьками дитини є ОСОБА_2 та ОСОБА_8 .

ОСОБА_8 та ОСОБА_5 є багатодітними батьками, що підтверджується посвідченням НОМЕР_5 (а.с.38).

Відповідно до довідки КП «Харківський метрополітен» за №14/1669/01-09 від 08.08.2024, із ОСОБА_5 призупинено дію трудового договору та заробітна плата йому не нараховується. На 01.08.2024 заборгованість по аліментам складає 30883,50 грн. (а.с.19).

Згідно довідки КП «Харківський метрополітен» за №10/202 від 14.11.2024, виданої ОСОБА_13 про нарахлвані доходи та утримані аліменти, за період з лютого 2022 по січень 2023 нарахована заробітна плата 25440,61 грн., перераховані аліменти 12916, 40 грн. (а.с.149).

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст.182СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Крім того, підставою для перегляду раніше визначеного розміру аліментів є також погіршення або поліпшення стану здоров`я учасників аліментних відносин.

Частиною 1 ст.192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може ухвалити рішення, зокрема, про збільшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, поліпшення здоров`я особи, з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті отримувача або платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч.17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено наступне: «Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Верховний Суд у постанові від 16.09.2020 р. у справі №565/2071/19 прийшов до висновку про те, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

При визначені розміру аліментів враховуються зобов`язання платника аліментів щодо утримання всіх неповнолітніх дітей чи інші аліментні зобов`язання.

При зміні розміру аліментів, суд бере до уваги інтереси всіх дітей та сторін, так як згідно положень сімейного законодавства при наявності у платника аліментів інших дітей суд повинен виходити з рівності прав кожної дитини на належне матеріальне утримання.

Як на підставу для збільшення розміру аліментів при зверненні до суду Позивач зазначає, що матеріальний стан Відповідача покращився, а саме: відповідач перестав утримувати дружину та її сина ОСОБА_7 та його баба померла. 

Між тим, з наданих позивачем доказів на підтвердження позовних вимог неможливо встановити, що у відповідача відбулись зміни в бік покращення матеріального стану, матеріали справи не містять доказів щодо обставин, на які позивач посилається як на підставу позовних вимог.

Позивач посилається на те, що відповідач проживає у Німеччині та отримує фінансову допомогу від Федеративної Республіки Німеччина, яка набагато більша ніж середній заробіток по Київському районі м. Харкова 

Разом з тим, вказані обставини самі по собі не свідчать про погіршення майнового чи сімейного стану позивачки, або про наявність інших обставин, які відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України можуть бути підставами для збільшення розміру присуджених раніше аліментів.

Отже, у матеріалах справи відсутні та позивачем не було надано до суду належних та допустимих доказів необхідних згідно до норми ст. 192 СК України обставин: що після ухвалення вищевказаного судового рішення про стягнення з відповідача аліментів змінився матеріальний або сімейний стан платника (покращився) або одержувача аліментів (погіршився), виникли інші обставини, що відіграють суттєве значення в житті сторін чи їхньої неповнолітньої дитини, що є підставою для збільшення розміру аліментів.

Колегія суддів звертає увагу, що витрати на лікування дитини, підбору належних окулярів або лінз, лікарського контролю стану здоров`я за своєю суттю належать до додаткових витрат, стягнення яких здійснюється шляхом пред`явлення судового позову з інших, передбачених нормою ст. 185 СК України підстав, а не в межах позову про зміну розміру вже присудженого судом розміру аліментів, відповідно до ст. 192 СК України.
Будь-яких доводів та доказів на їх підтвердження, що є правовою підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції апелянтом надано не було, у зв`язку з чим, апеляційний суд не вбачає правових підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в особі представника Хоміча Артема Анатолійовича – залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2025 року – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий –                                                            Н.П. Пилипчук

Судді –                                                                 О.В Маміна

                                                                                       В.Б. Яцина