ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року 
м. Київ

cправа №  910/9198/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Бакуліна С.В. головуючий (доповідач), Кібенко О.Р., Студенець В.І., 
за участю секретаря судового засідання - Федорченка В.М.,
представників:
позивача - Кишеня В.С.,
відповідача - Макаренко Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нетмастер"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2025 (головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Владимиренко С.В., Демидова  А.М.) та рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2024 (суддя Бондарчук В.В.)
у справі №910/9198/24
за позовом  ОСОБА_1 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нетмастер"
про   зобов`язання вчинити дії,

1.          ВСТАНОВИВ:
2.          Короткий зміст позовних вимог.
3.           ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нетмастер" (далі також ТОВ "Нетмастер", Товариство) про зобов`язання протягом 10 днів з дати набрання рішенням законної сили надати належним чином засвідчені копії наступних документів ТОВ "Нетмастер":
- наявні аудиторські висновки та результати надання інших аудиторських послуг;
- фінансову звітність за останні 4 роки (2020-2023 роки);
- документи звітності, що подаються відповідним державним органам: податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску; податкових декларацій з податку на прибуток підприємства; податкових декларацій з податку на додану вартість;
- документи бухгалтерського обліку за останні 4 роки (2020-2023 роки): виписок з банку по роках (кварталах).
4.          Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у порушення статті 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" відповідач не надав на вимогу позивача як учасника ТОВ "Нетмастер" документів щодо діяльності ТОВ "Нетмастер", чим порушив корпоративні права позивача.
5.          Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій.
6.          Відповідно до Статуту ТОВ "Нетмастер", затвердженого 17.01.2013 загальними зборами учасників товариства, ОСОБА_1 є одним з учасників (засновників) Товариства з часткою статутного капіталу у розмірі 500,00 грн, що складає 50% статутного капіталу. 
7.          Згідно зі статтею 10 Статуту вищим органом товариства є загальні збори учасників. Виконавчим органом товариства є директор. З метою нагляду за діяльністю директора Збори учасників обирають членів ревізійної комісії.
8.          У пункті 15.02 статті 15 Статуту передбачено, що учасникам належить право перевірки. За умови надання попереднього повідомлення товариству, кожен учасник, уповноважені ним представники чи аудитори у будь-який час протягом робочого дня мають право необмеженого доступу до бухгалтерської, фінансової та статистичної інформації товариства, інших відомостей, що стосуються будь-яких аспектів діяльності, фінансових операцій, звітів та кошторису товариства, а також право перевіряти та копіювати таку інформацію і відомості. Ревізійна комісія несе відповідальність за надання учасникам або їх представникам доступу до вищезгаданих інформації та відомостей.
9.          23.02.2024 адвокат Кишеня В.С. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до ТОВ "Нетмастер" з вимогою в порядку статті 15 статуту Товариства та   статті 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", у якій просив підготувати та надати позивачу документи, а саме: 
- наявні аудиторські висновки та результати надання інших аудиторських послуг;
- фінансову звітність за останні 4 роки (2020-2023 роки);
- документи звітності, що подаються відповідним державним органам: податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску; податкові декларації з податку на прибуток підприємства; податкові декларації з податку на додану вартість;
- документи бухгалтерського обліку за останні 4 роки (2020-2023 роки): виписки з банку по роках (кварталах).
10.          Вимогу було направлено на адресу ТОВ "Нетмастер": 03062, м. Київ, вул. Стрийська, буд. 3, оф. 16, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та накладною АТ "Укрпошта" №0209427440830.
11.          25.06.2024 ця вимога повернулась позивачу за закінченням терміну зберігання, що підтверджується відомостями про вручення поштового відправлення за трек-номером 0209427440830.
12.          Вважаючи свої корпоративні права порушеними у зв`язку з ненаданням йому перелічених у вимозі документів, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у цій справі.
13.          Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції.
14.          Господарський суд міста Києва рішенням від 04.11.2024 у справі №910/9198/24, яке Північний апеляційний господарський суд залишив без змін постановою від 19.02.2025, позов задовольнив та   зобов`язав ТОВ "Нетмастер" протягом 10 днів з дати набрання рішенням законної сили надати ОСОБА_1 копії наступних документів ТОВ "Нетмастер", засвідчені належним чином: наявні аудиторські висновки та результати надання інших аудиторських послуг; фінансову звітність за останні 4 роки (2020-2023 роки); документи звітності, що подаються відповідним державним органам: податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску; податкові декларації з податку на прибуток підприємства; податкові декларації з податку на додану вартість; документи бухгалтерського обліку за останні 4 роки (2020-2023 роки): виписки з банку по роках (кварталах). Стягнув з ТОВ "Нетмастер" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3 028 грн.
15.          Рішення судів мотивовані тим, що надання визначених позивачем як учасником ТОВ "Нетмастер" документів є обов`язком Товариства у відповідності до приписів статей 5, 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та положень статуту ТОВ "Нетмастер" і, відповідно, ненадання відповідачем запитуваної учасником Товариства інформації (ненадання копій документів) порушує права та законні інтереси позивача як учасника Товариства.
16.          Короткий зміст вимог касаційної скарги та її обґрунтування. Доводи іншої сторони.
17.          ТОВ "Нетмастер" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить, зокрема, скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2025 та рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2024 у справі №910/9198/24 і ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові повністю.
18.          Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, скаржник посилається на пункти 1 та 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), зазначаючи:
- про неврахування судами попередніх інстанцій правових висновків Верховного Суду, викладених в постановах: від 21.01.2020 у справі №906/157/19, від 03.12.2020 у справі №910/13808/19, від 24.12.2020 у справі №911/73/20, щодо застосування частини п`ятої статті 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю";
- суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини третьої   статті 310 ГПК, що кореспондується з пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК).
19.          Скаржник вказує таке:
- ордер не може підтверджувати повноваження адвоката Кишені В.С. на пред`явлення вимоги про надання документів від імені учасника Товариства - ОСОБА_1 , зокрема в порядку частини п`ятої статті 43 Закону України  "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", оскільки це не передбачено ані Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", ані іншим законом, в тому числі Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю";
- вимога адвоката Кишені В.С. не є адвокатським запитом, оскільки вона заявлена не від імені самого адвоката, з посиланням на цю норму закону, як адвокатський запит, а від імені іншої особи - ОСОБА_1 , як вимога учасника товариства, на інших, визначених в ній, підставах;
- Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" не надає права адвокату діяти від імені клієнта, в тому числі реалізовувати корпоративні права останнього, зокрема підписати замість учасника (від його імені) вимогу до господарського товариства про надання певних документів, діючи на підставі ордеру та копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю;
- на думку відповідача, довіреність могла бути допустимим доказом на підтвердження повноважень діяти від імені учасника.
20.          16.04.2025 від ОСОБА_1 надійшло клопотання в якому позивач просив долучити до матеріалів справи №910/9198/24 копію квитанції №2P27-A72A5767-70T6 від 04.11.2024 про сплату витрат за участь представника у судовому засіданні в розмірі 4000 грн.
21.          Позиція Верховного Суду.
22.          Відповідно до частини другої статті 4 ГПК юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
23.          Тобто, при розгляді судового спору суди мають дослідити питання наявності/відсутності порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів позивача.
24.          Для задоволення позову про зобов`язання товариства надати учаснику документи, які товариство зобов`язане йому надати, суд має встановити наявність відмови товариства у наданні документів та врахувати здійснення або нездійснення самим учасником товариства конкретних дій для отримання запитуваних документів.
25.          Згідно з частиною першою статті 96-1 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) права учасників юридичних осіб (корпоративні права) - це сукупність правомочностей, що належать особі як учаснику (засновнику, акціонеру, пайовику) юридичної особи відповідно до закону та статуту товариства.
26.          Пунктами 1, 5 частини третьої статті 96-1 ЦК встановлено, що учасники (засновники, акціонери, пайовики) юридичної особи мають право у порядку, встановленому установчим документом та законом: брати участь в управлінні юридичною особою у порядку, визначеному установчим документом, крім випадків, встановлених законом; одержувати інформацію про діяльність юридичної особи у порядку, встановленому установчим документом.
27.          Пунктом 5 частини першої статті 116 ЦК встановлено, що учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.
28.          Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасники товариства мають право отримувати інформацію про господарську діяльність товариства.
29.          Частиною першою статті 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" визначено, що товариство зобов`язано зберігати такі документи: 1) протокол зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника); 2) статут товариства та зміни до статуту; 3) протоколи загальних зборів учасників; 4) документи товариства, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них; 5) положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття); 6) протоколи засідань наглядової ради товариства та колегіального виконавчого органу товариства, накази і розпорядження виконавчого органу товариства; 7) аудиторські висновки та результати надання інших аудиторських послуг; 8) річну фінансову звітність; 9) документи звітності, що подаються відповідним державним органам; 10) документи, пов`язані з випуском емісійних цінних паперів; 11) інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства; 12) документи, що підтверджують права товариства на майно; 13) документи бухгалтерського обліку.
30.          Згідно з частиною четвертою статті 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" товариство забезпечує кожному учаснику (його представнику) доступ до документів, визначених частиною першою цієї статті.
31.          Відповідно до частини п`ятої статті 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги учасника товариства виконавчий орган товариства зобов`язаний надати такому учаснику копії відповідних документів, визначених частиною першою цієї статті. За підготовку копій документів товариство може встановлювати плату, розмір якої не може перевищувати розмір витрат на виготовлення копій документів та витрат, пов`язаних з пересиланням документів поштою.
32.          Одержання учасником господарського товариства інформації про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом та законом, є необхідним для реалізації таким учасником своїх корпоративних прав, зокрема правомочностей на участь в управлінні господарською організацію.
33.          Відтак внаслідок невиконання господарським товариством свого обов`язку з надання учаснику господарського товариства на його вимогу інформації про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом та законом, можуть бути визнані порушеними як право учасника товариства на інформацію, так і його корпоративні права. Наведену правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №906/157/19, від 21.01.2020 у справі №906/157/19, від 03.12.2020 у справі №910/13808/19, від 24.12.2020 у справі №911/73/20.
34.          Із аналізу положень частини п`ятої статті 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" вбачається   обов`язок товариства (виконавчого органу) протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги учасника товариства надати такому учаснику копії відповідних документів.       Указаний обов`язок не ставиться в залежність від згоди чи незгоди учасника отримати такі документи   у запропонований товариством спосіб.
35.          Відповідне право учасника Товариства на отримання інформації передбачене також у   пункті 15.02. статті 15 статуту, яким визначено право перевірки, що належить учасникам. За умови надання попереднього повідомлення товариству, кожен учасник, уповноважені ним представники чи аудитори у будь-який час протягом робочого дня мають право необмеженого доступу до бухгалтерської, фінансової та статистичної інформації товариства, інших відомостей, що стосуються будь-яких аспектів діяльності, фінансових операцій, звітів та кошторису товариства, а також право перевіряти та копіювати таку інформацію і відомості. Ревізійна комісія несе відповідальність за надання учасникам або їх представникам доступу до вищезгаданих інформації та відомостей.
36.          Судами попередніх інстанцій установлено, що позивач як учасник Товариства   звертався до відповідача з вимогами щодо надання йому документів з посиланням на статтю 45 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".
37.          Зокрема, 23.02.2024 адвокат Кишеня В.С. звернувся до ТОВ "Нетмастер" в інтересах ОСОБА_1 з вимогою в порядку статті 15 статуту Товариства та статті 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" про надання документів, які стосуються діяльності Товариства, направивши таку вимогу за належною ТОВ "Нетмастер" адресою - 03062, м. Київ, вул. Стрийська, буд. 3, оф. 16.
38.          Натомість відповідач вимоги позивача щодо надання йому відповідної інформації про господарську діяльність Товариства не виконав - 25.06.2024 ця вимога повернулась позивачу за закінченням терміну зберігання, що підтверджується відомостями про вручення поштового відправлення за трек-номером 0209427440830.
39.          Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (схожий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від         25.04.2018 у справі №800/547/17 та в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі №910/16249/19, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20).
40.          Отже, направлення зазначеної вимоги на офіційну адресу відповідача, зареєстровану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є належним.
41.          До вказаної вимоги був доданий ордер про надання правничої (правової) допомоги, який виданий на ім`я адвоката Кишені В.С. та копії його свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.
42.          Втім, як була зазначено вище, відповідач не забезпечив належну реалізацію права позивача як учасника товариства на отримання інформації.
43.          Колегія суддів зазначає, що вказане право позивача на отримання інформації щодо діяльності товариства може бути реалізовано як особисто, так і через адвоката. У свою чергу, в разі реалізації такого права через адвоката, отримання відповідної інформації може здійснюватися через адвокатський запит.  
44.          Так, статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", зокрема, визначено, що: 1) адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; 2) адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту; 6) інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; 7) клієнт - фізична або юридична особа, держава, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, в інтересах яких здійснюється адвокатська діяльність; 9) представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
45.          Відповідно до пунктів 1 - 4 частини першої статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб); представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами; ознайомлюватися на підприємствах, в установах і організаціях з необхідними для адвокатської діяльності документами та матеріалами, крім тих, що містять інформацію з обмеженим доступом; складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку.
46.          Частинами першою, другою статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги.
47.          Відповідно до статті 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правничої допомоги клієнту. До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.
48.          Наведена норма не встановлює вимог до змісту адвокатського запиту, а лише вказує на те, що такий документ має складатися адвокатом, з метою надання клієнту правової допомоги, у письмовій формі, а також встановлює перелік документів, що додаються адвокатом до адвокатського запиту - копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера та/або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.
49.          З огляду на викладене вище доводи скаржника про те, що надіслана адвокатом вимога до відповідача не є адвокатським запитом за змістовим критерієм, оскільки вона обґрунтована не нормою статті 24 Закону України  "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а положеннями статті 15 Статуту Товариства та статті 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", колегія суддів відхиляє, адже відсутність у документі чіткого зазначення того, що такий є адвокатським запитом, та посилання на відповідні норми Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", не змінюють суті такого документу, а також процесуальних наслідків, що виникають з його отриманням третіми особами.
50.          Відповідно, додані адвокатом додатки до надісланого запиту належним чином підтверджують повноваження адвоката на отримання спірної інформації відповідно до частини другої статті 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", що спростовує доводи касаційної скарги про те, що ордер є недопустимим доказом на підтвердження повноважень діяти в інтересах клієнта - учасника Товариства.
51.          Ордер, у розумінні статті 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2018 у справі № П/9901/736/18).
52.          Доводи скаржника про те, що допустимим доказом на підтвердження повноважень діяти в інтересах учасника товариства є саме довіреність, ґрунтуються на вузькому тлумаченні положень ЦК та Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" щодо можливості здійснення представництва у відносинах щодо реалізації прав із частки на ознайомлення з документами товариства. Водночас цивільне законодавство будується на принципі свободи, який полягає в тому, що дозволено все, що прямо не заборонено законом, а норма статті 237 ЦК визначає довіреність лише як один з можливих способів представництва та містить невичерпний перелік підстав, з яких таке представництво виникає.
53.          Крім того, колегія суддів враховує, що доводи відповідача зводяться до незгоди виключно з формальними критеріями способу підтвердження реалізації права учасника товариства, однак останній не наводить обґрунтованих припущень щодо виникнення у нього сумніву про  відсутність у адвоката повноважень діяти в інтересах учасника товариства при тому, що такий учасник не заперечує наявність відповідних повноважень представника.
54.          Отже, невиконання відповідачем вимог адвокатського запиту надісланого для забезпечення прав позивача щодо ознайомлення з документами про діяльність юридичної особи, порушують права такого учасника.
55.          Таким чином, встановивши невиконання відповідачем у добровільному порядку імперативного обов`язку надання позивачу як учаснику Товариства відповідної інформації на його вимогу, реалізовану через адвоката, суди дійшли правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову.
56.          Доводи скаржника про неврахування судами попередніх інстанцій правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах: від 21.01.2020 у справі №906/157/19, від 03.12.2020 у справі №910/13808/19, від 24.12.2020 у справі №911/73/20, щодо застосування частини п`ятої статті 43 Закону України  "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" колегія суддів відхиляє, оскільки у вказаних постановах узагальнено зазначено лише про необхідність здійснення учасником товариства конкретних дій для отримання запитуваних документів, як передумови для подальшого звернення до суду з позовом про зобов`язання в судовому порядку надати такі документи, у разі незадоволення відповідної вимоги товариством. Однак у вказаних справах Верховний Суд не висновував, що право учасника на ознайомлення з документами товариства не може реалізовуватися через адвоката, який діє в інтересах учасника товариства та на підтвердження своїх повноважень надає ордер та копію посвідчення.
57.          Відповідно суди попередніх інстанцій, вирішуючи спір у справі №910/9198/24, не робили висновків, які б суперечили правовим позиціям Верховного Суду, на які посилається скаржник у касаційній скарзі.
58.          Відтак доводи касаційної скарги про наявність підстав для зміни або скасування оскаржуваних судових рішень не підтвердились.
59.          Щодо відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції.
60.          Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
61.          Право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване у статті 131-2 Конституції України, статті 16 ГПК, відповідних нормах Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
62.          Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).
63.          Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
64.          Згідно із статтею 123 ГПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
65.          Відповідно до частин першої, другої статті 126 ГПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
66.          Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК).
67.          Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 цього Кодексу).
68.          Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів позивача в суді касаційної інстанції здійснював адвокат Кишеня В.С. на підставі ордеру серії АА №1158221 від 15.04.2025, виданого на підставі договору про надання правової допомоги від 24.12.2024 б/н.
69.          Відповідно до наданих ОСОБА_1 суду касаційної інстанції доказів, за участь адвоката в судовому засіданні 16.04.2025 позивач сплатив адвокату фіксований розмір гонорару адвоката - 4 000 грн.
70.          Така ж вартість послуги за участь представника позивача в судовому засіданні була зазначена у попередньому розрахунку витрат на правову допомогу наведеному в позовній заяві.
71.          16.04.2025 адвокат Кишеня В.С. взяв участь в судовому засіданні для представництва інтересів позивача.
72.          Беручи до уваги наведене, колегія суддів доходить висновку, що відповідач довів фактичне надання йому послуг на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції.
73.          Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.
74.          Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
75.          Разом з тим, за змістом частини четвертої статті 126 ГПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
76.          У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК).
77.          При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 ГПК).
78.          Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постановах об?єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі  №922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 06.12.2019 у справі №910/353/19.
79.          З матеріалів справи вбачається, що позивач дотримався вимог процесуального законодавства щодо строків подання доказів понесення витрат на правову допомогу. Відповідно до цих доказів сума витрат на правову допомогу у суді касаційної інстанції складає 4 000 грн.
80.          Водночас, представник відповідача в судовому засіданні не заперечив та не спростував співмірність зазначеної суми відповідно до критеріїв, визначених статтею 126 ГПК.
81.          З огляду на наведене, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти та складність справи, Суд вважає, що заявлені позивачем витрати на правову допомогу відповідають встановленим критеріям та є підтвердженими.
82.          За таких обставин, зважаючи на відсутність обґрунтованих доводів іншої сторони про зменшення таких витрат, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції у заявленій сумі.
83.          Висновки за результатами розгляду касаційної скарги та розподіл судових витрат.
84.          Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
85.          Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 309 ГПК).
86.          Ураховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, передбачені статтею 300 ГПК, колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі, не отримали свого підтвердження під час касаційного провадження, у зв`язку з чим немає підстав для задоволення касаційної скарги.
87.          Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК покладається на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В :
1.Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нетмастер" залишити без задоволення.
2.Постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2025 та рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2024 у справі №910/9198/24 залишити без змін.
3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нетмастер" (03062, місто Київ, вулиця Стрийська, будинок 3, офіс 16; ідентифікаційний код 38507188) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 4 000 (чотири тисячі) грн витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                               С.В. Бакуліна

Судді                                                                                 О.Р. Кібенко

                                                                                І.В. Студенець