УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/157/25 Головуючий у 1-й інст. Панченко Г. В. 
Номер провадження №33/4805/314/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП         Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       28 травня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - Сокирка Володимира Михайловича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Сокирка Володимира Михайловича та ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 24 січня 2025 року, якою останнього визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Богунського районного суду м. Житомира від 24 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 27.12.2024 о 07 год 40 хв у м. Житомирі по вул. Покровській, 96, керував транспортним засобом «Skoda Kodiaq», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Сокирко В.М. та Шатило В.І., подали апеляційну скаргу, в якій просять постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, порушення судом норм процесуального права, однобічне та неповне з`ясування обставин справи. Зокрема, заначили, що в основу доказової бази ймовірного вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення покладено інформацію, зафіксовану лише технічними засобами без залучення свідків, а наявний у справі відеозапис не є належним доказом у справі, оскільки не є безперервним. Крім того, працівники поліції припустилися істотних порушень вимог чинного законодавства під час зупинки транспортного засобу та огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 порушив ПДР та мав ознаки алкогольного сп`яніння, а тому законних підстав вимагати в останнього пройти відповідний огляд у працівників поліції не було. Також, вказали на те, що уповноваженими особами допущено ряд порушень під час складання та оформлення адміністративних матеріалів. Зокрема, права, передбачені Конституцією України та КУпАП  ОСОБА_1 роз`яснені вже після проведення огляду на стан сп`яніння, що порушує право водія на правову допомогу. Зауважили, що працівники поліції не проінформували  ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу, чим позбавили останнього можливості ознайомитись з сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. В апеляційній скарзі послалися на практику національних судів і практику ЄСПЛ та вважають, що рішення суду ґрунтується на неналежних та недопустимих доказах.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення,   заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у медичному закладі.
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.2.9 а) Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.
Як правильно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №206112 від 27.12.2024, згідно якого, ОСОБА_1 27.12.2024 о 07 год 40 хв у м. Житомирі по вул. Покровській, 96, керував транспортним засобом «Skoda Kodiaq», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія, за допомогою технічного приладу Alcotest Drager, результат позитивний 1,29 проміле (а.с.1,2); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.12.2024 (а.с.5); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відносно  ОСОБА_1 (а.с.4); роздруківкою тесту №5442 від 27.12.2024, за допомогою приладу «Alcotest 6810 ARZD-0936», результат якого показав 1,29 ‰ (проміле) (а.с.3); рапортом сержанта поліції УПП в Житомирській області ДПП Д. Назарець від 27.12.2024, зі змісту якого вбачається, що 27.12.2024 близько 07 год 40 хв, за адресою: м Житомир вул Покровська, 96, був зупинений транспортний засіб згідно ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» «Skoda Kodiaq», реєстраційний номер НОМЕР_2 (іноземна реєстрація LT), під керуванням ОСОБА_1 . Під час перевірки документів та спілкуванні з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). Водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що водій погодився та, пройшовши огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Alcotest Drager, результат тесту 1,29 ‰ проміле. Водій з результатом згоден. На водія було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП серії ЕПР1 №206112 п.2.9 а) ПДР (а.с.6); диском з відеофіксацією події (а.с.7).
Під час апеляційного розгляду встановлено, що суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводами апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовано. 
На наявному в матеріалах справи відеозаписі з нагрудної камери поліцейського об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 . Твердження захисника про те, що такий доказ є неналежним та недопустимим, враховуючи порушення вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 щодо копіювання та видачі відеозапису є безпідставними, оскільки матеріали відеозапису долучені уповноваженою особою до протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить відповідна відмітка, та містяться у матеріалах справи, які направлені суду. Відсутність у справі письмового доручення керівника органу, підрозділу поліції на копіювання та видачу відеоматеріалів не спростовує обставин об`єктивно зафіксованих відеозаписом та не виключає належність і допустимість даного доказу вимогам ст.251 КУпАП. 
З відеозапису вбачається, що     ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Alcotest Drager 6810, з результатом якого 1,29 ‰ (проміле) погодився. Протокол про адміністративне правопорушення та чек за результатами тестування спеціальним засобом, акт огляду підписано    ОСОБА_1 без зауважень. Сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки він не вимагав.
Є безпідставними посилання апелянтів на те, що працівниками поліції не доведено факту порушення ОСОБА_1  Правил дорожнього руху України, які могли б бути підставою для зупинки його транспортного засобу згідно ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки після зупинки автомобіля  водію були надані пояснення щодо мотивів зупинки, а тому подальші дії ОСОБА_1 регламентуються нормами п.2.5 ПДР та не знаходяться у причинному зв`язку з його незгодою з діями працівників поліції стосовно зупинки автомобіля.
Порушень вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, які могли б бути підставою для визнання огляду на стан сп`яніння     ОСОБА_1 недійсним, працівниками поліції не допущено.
Протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою та за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395. 
Судові рішення, на які у апеляційній скарзі посилаються апелянти преюдиційного значення для вирішення даної справи, з огляду на встановлені у ній обставини, не має. 
Посилання в апеляційній скарзі на те, що права, передбачені Конституцією України та КУпАП,  ОСОБА_1 роз`яснені вже після проведення огляду на стан сп`яніння, що, на думку апелянтів, порушило право водія на правову допомогу, є безпідставними. Огляд на стан сп`яніння не є процесуальною дією в межах адміністративного провадження, а права за ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП роз`яснюються при складанні протоколу, що, як підтверджено відеозаписом, було дотримано працівниками поліції. Законодавством не передбачено обов`язкової участі захисника під час проходження особою огляду на стан сп`яніння чи оформлення поліцією матеріалів про адміністративне правопорушення. Відсутність адвокати не перешкоджала ОСОБА_1 виконати обов`язок, передбачений п.2.5. ПДР, та не є підставою для визнання огляду недійсним. 
Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови. 
При цьому, суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32)
Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не надано.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд –

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Сокирка Володимира Михайловича та ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 24 січня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич