Справа № 138/926/24
Провадження № 22-ц/801/763/2025
Категорія: 83
Головуючий у суді 1-ї інстанції Холодова Т. Ю.
Доповідач:Сопрун В. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2025 року	Справа № 138/926/24	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд в складі:
       головуючого Сопруна В.В.,
       суддів Войтка Ю.Б., Стадника І.М., 
               за участю секретаря судового засідання Пантелеймонової А.І.,
               за участю сторін: позивача ОСОБА_1 та її представника Зубаня О.О., представників Державної податкової служби України – Нечипорук Я.А., Черпітяк О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу №138/926/24 запозовом  ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області, Державної податкової служби України, Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання права власності на автомобіль та скасування арешту автомобіля, 
за апеляційною скаргою Державної податкової служби України на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 21 січня 2025 року, яке ухвалила суддя Холодова Т.Ю. в Могилів-Подільському міськрайонному суді Вінницької області, повний текст судового рішення складено 27 січня 2025 року,

в с т а н о в и в :

В березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, Державної податкової служби України, Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання права власності на автомобіль та скасування арешту автомобіля, мотивуючи позовні вимоги тим, що на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 11650 від 21 грудня 2022 року позивач набула право власності на автомобіль марки DAEWOO LANOS, 2004 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєструвала його в ТСЦ МВС 0543 (м. Могилів-Подільський) та отримала Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 . Однак, через деякий час позивач дізналась, що придбаний нею автомобіль перебуває під арештом згідно даних аналітичної системи «Гарпун» і по цій причині її автомобіль зупиняють працівники поліції на кожному блок-посту. 
Позивач дізналась, що належний їй автомобіль оголошений в розшук по двом виконавчим провадженням № 59557551 від 02 серпня 2019 року та № 62773240 від 11 серпня 2020 року, які відкриті Холодногірсько-Новобаварським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Позивач звернулась до вказаного відділу ДВС з клопотанням про зняття арешту, однак отримала відповідь, що вона не є стороною виконавчого провадження, а відтак не має права звертатись з вказаним клопотанням. Разом з тим, вказане обтяження чинить позивачу перешкоди в розпорядженні своєю власністю, а тому позивач відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» звернулась до суду з даним позовом та просила визнати за нею право власності на автомобіль марки DAEWOO LANOS, 2004 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , скасувати арешти та розшуки вказаного автомобіля, накладені виконавцем Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 21 січня 2025 року позов задоволено.
Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на транспортний засіб марки DAEWOO LANOS, 2004 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .
Скасовано арешт, накладений державним виконавцем Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в межах виконавчих проваджень № 59557551 відкритого 02 серпня 2019 року та № 62773240 відкритого 11 серпня 2020 року на транспортний засіб марки DAEWOO LANOS, 2004 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , припинено його розшук.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Державна податкова служба Україниподала апеляційну скаргу, оскільки вважає його незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, без всебічного з`ясування обставин, які необхідно було встановити у даній справі. Просила рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 21 січня 2025 року скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. 

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 – адвокат Зубань О.О. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши осіб, які з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення за таких підстав.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення частково не відповідає.

Судом встановлено, що 21 грудня 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали договір купівлі продажу транспортного засобу № 11650, відповідно до якого ОСОБА_1 придбала транспортний засіб марки DAEWOO LANOS, 2004 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , власником якого був ОСОБА_4 .

На підставі вказаного договору купівлі-продажу позивач ОСОБА_1 здійснила реєстрацію транспортного засобу в ТСЦ 0543 та 23 грудня 2022 року отримала свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та номерний знак НОМЕР_3 .

Разом з тим, відповідно до повідомлення управління інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції у Вінницькій області вих. № 8-3/27/01-2024 від 08 березня 2024 року, згідно обліків інформаційної підсистеми «Гарпун» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», транспортний засіб DAEWOO LANOS, 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 оголошений в розшук міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 23 червня 2020 року по виконавчому провадженню № 59557551 від 02 серпня 2019 року та 24 січня 2021 року по виконавчому провадженню № 62773240 від 11 серпня 2020 року.

З матеріалів виконавчого провадження № 59557551 вбачається, що вказане виконавче провадження відкрито 02 серпня 2019 року державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, на виконання Вимоги № Ф-2650-23 У від 20 червня 2019 року, виданої ГУ ДФС у Харківській області про стягнення з ОСОБА_2 боргу в сумі 29151,54 грн. 

В межах даного виконавчого провадження державним виконавцем було встановлено, що за боржником ОСОБА_2 зареєстровано транспортний засіб марки DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_4 , на який з метою реального, повного та своєчасного виконання рішення оголошено розшук на підставі постанови державного виконавця від 23 червня 2022 року. Крім того, державним виконавцем в межах виконавчого провадження, 19 листопада 2021 року винесено постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_2 .

Згідно постанови від 19 листопада 2021 року державним виконавцем в ході примусового виконання рішення згідно виконавчого документа Вимоги № Ф-2650-23У від 20 червня 2019 року, виданої ГУ ДФС у Харківській області встановлено, шо за боржником ОСОБА_2 зареєстровано транспортний засіб, на який було оголошено розшук, який здійснювався поліцією, однак транспортного засобу не виявлено протягом року з дня оголошення розшуку, а відтак виконавчий документ був повернутий стягувачу.

При цьому, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем не був знятий арешт з майна боржника.

Крім того, державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 11 серпня 2020 року відкрито виконавче провадження № 62773240 на підставі наказу № 922/2673/17, виданого 18 жовтня 2017 року Господарським судом Харківської області про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» боргу у розмірі 28848,28 грн. 

В межах даного виконавчого провадження державним виконавцем було встановлено, що за боржником ОСОБА_2 зареєстровано транспортний засіб марки DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_4 , на який з метою реального, повного та своєчасного виконання рішення оголошено розшук на підставі постанови державного виконавця від 24 червня 2021 року.

Згідно постанови від 22 грудня 2022 року державним виконавцем в ході примусового виконання рішення, а саме наказу № 922/2673/17, виданого 18 жовтня 2017 року Господарським судом Харківської області встановлено, що майно, яке належить боржнику та на яке може бути звернуто стягнення – не виявлено, та заходи щодо розшуку такого майна здійсненні державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» виявились безрезультативними, а відтак виконавчий документ було повернуто стягувачу.

Проте, накладений арешт на автомобіль DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_4 , знятий не був та розшук його не припинено.

Судом встановлено, що спірний автомобіль був придбаний позивачем на підставі договору купівлі продажу укладеного 21 грудня 2022 року між нею та ОСОБА_3 .

В свою чергу ОСОБА_3  був продавцем вказаного автомобілю на підставі договору комісії №11648 від 20 грудня 2022 року, укладеного між Могилів-Подільською філією ТОВ «Автоплюс К» в особі Котоноса В.І. з одного боку та  ОСОБА_4 , якому вказаний автомобіль марки DAEWOO LANOS, 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_5 , належав на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 .

В свою чергу, ОСОБА_4 зазначений вище транспортний засіб належав на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 02 квітня 2021 року між ОСОБА_5 (покупцем) та ОСОБА_6 (продавцем), якому належав транспортний засіб марки DAEWOO LANOS, 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_7 , зареєстрований за продавцем 04 вересня 2020 року підрозділом ТСЦ 6350.

При цьому, відповідно до повідомлення Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях вих. № 31-32/6341-6991-2024 від 12 вересня 2024 року, згідно інформації Єдиного державного реєстру транспортних засобів 04 вересня 2020 року на ім`я громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_8 було зареєстровано легковий автомобіль DAEWOO LANOS, 2004 року випуску, кузов НОМЕР_1 , зеленого кольору. На транспортний засіб було оформлено свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7 та закріплено номерні знаки НОМЕР_5 . Реєстраційні дії здійснено за технологічною операцією 331 – «Перереєстрація на нового власника ТЗ придбаного на аукціоні, електронних торгах, товарній біржі». Документ що виданий організаторам аукціону № 43796012 від 06 квітня 2015 року Харківська філія Державного підприємства «Інформаційний центр». Копії документів, на підставі яких здійснювалась перереєстрація права власності на теперішній час знищені, у зв`язку із закінченням терміну їх зберігання.

З інформації, наданої Територіальним сервісним центром № 0543 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій області вих. № 31/2/0543-5-З від 17 травня 2023 року вбачається, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів, за громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_9 , станом на 17 травня 2023 року зареєстрований автомобіль DAEWOO LANOS, 2004 року випуску, дата реєстрації 23 грудня 2022 року згідно договору купівлі-продажу складеного в СГ, даний транспортний засіб станом на 17 травня 2023 року під арештом не перебуває.

Звертаючись із цим позовом, позивач посилається на те, що цей арешт порушує права власника, зокрема перешкоджає розпорядженню майном, тоді як вона не є боржником у виконавчих провадженнях, а боржник у цих виконавчих провадженнях – не є власником вказаного автомобіля, тому просила визнати за нею право власності, скасувати арешт та розшуки автомобіля.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що власник майна, який протиправно обмежений у здійсненні права власності накладенням арешту на його майно, має право вимагати усунення цих порушень. При цьому, відповідачам не надано доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 на даний час є боржником у будь-якому виконавчому провадженні, а також доказів на підтвердження того, що належний позивачу автомобіль на даний час є предметом будь-якого відкритого виконавчого провадження. Арешт транспортного засобу та його розшук, порушує право позивача вільно володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд.

Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).

Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).

У частині першій статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85 гс 19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Аналогічний за змістом висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року (провадження № 11-680апп19) та у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 554/5912/19-ц (провадження № 61-12594св21), від 08 грудня 2022 року у справі № 331/1383/20 (провадження № 61-7109св22).

Оскільки ОСОБА_1 належними доказами доведено, що спірне рухоме майно на яке накладено арешт державним виконавцем належить саме їй, а тому є підстави для зняття арешту з такого рухомого майна та припинення його розшуку.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо відсутності правових підстав для скасування арешту, накладеного державним виконавцем Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в межах виконавчих проваджень № 59557551 відкритого 02 серпня 2019 року та № 62773240 відкритого 11 серпня 2020 року на транспортний засіб марки «DAEWOO LANOS», 2004 року випуску, оскільки цей арешт порушує права власника, зокрема перешкоджає розпорядженню майном, тоді як позивач ОСОБА_1 не є боржником у виконавчих провадженнях, а боржник у цих виконавчих провадженнях – не є власником вказаного автомобіля.

Згідно з ч.4 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

21 грудня 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали договір купівлі продажу транспортного засобу № 11650, відповідно до якого ОСОБА_1 придбала транспортний засіб марки DAEWOO LANOS, 2004 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , власником якого був ОСОБА_4 .

Отже, ОСОБА_1 придбала спірний автомобіль 21 грудня 2022 року та 23 грудня 2022 року зареєструвала його за собою в ТСЦ 0543, а отже з 23 грудня 2022 року є законним власником даного транспортного засобу.

У абзаці 2 пункту 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» судам роз`яснено, що, якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту з майна.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги про визнання права власності за позивачем на спірний автомобіль, у порушення вищевказаних положень закону, не звернув уваги на те, що ОСОБА_1 вже є власником спірного рухомого майна, тому у цій конкретній справі їй не треба заявляти позовну вимогу про визнання права власності на це рухоме майно.

Зазначене узгоджується з висновками викладеними в постанові Верховного Суду від 22 січня 2025 року в справі № 207/3013/20 провадження № 61-14361св24.

Таким чином,колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в цій частині слід скасувати, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовної вимоги про визнання права власності на спірний автомобіль. В іншій частині задоволених позовних вимог рішення суду підлягає залишенню без змін.

Згідно положень ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За змістом частини другої цієї статті неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Щодо судових витрат 

Згідно з ч. 1, 2, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та часткового задоволення позовних вимог, то з ОСОБА_1 на користь Державної податкової служби України підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1453,44 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,
постановив:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України задовольнити частково.
Рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 21 січня 2025 року в частині задоволених позовних вимог про визнання права власності на автомобіль скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.
В задоволенні позовних вимог про визнання за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , права власності на транспортний засіб марки DAEWOO LANOS, 2004 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 - відмовити.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної податкової служби України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1453,44 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 02 квітня 2025 року.

Головуючий                                  Сопрун В.В.

Судді                                          Войтко Ю.Б.

                                                               Стадник І.М.