УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2025 року
м. Київ
справа № 334/1619/25
провадження № 51 - 1002 впс 25
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                              ОСОБА_1 ,
суддів                                                          ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання             ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого                   
ОСОБА_5                                          адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про направлення матеріалів кримінального провадження № 720240002200000017 (справа № 334/1619/25) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 212 ч. 3, ст. 28 ч. 2, ст. 366 ч. 1 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
До Верховного Суду в порядку ст. 34 КПК України надійшло клопотання захисника про направлення матеріалів вказаного провадження з Ленінського районного суду м. Запоріжжя до Голосіївського районного суду м. Києва.
Клопотання мотивовано тим, що обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні надійшов до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з                   порушенням правил підсудності і обґрунтовує це таким. В межах кримінального провадження № 42022000000000330  ОСОБА_5 12 грудня 2023 року вперше повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 212 ч. 3 КК України, а також у цьому кримінальному провадженні повідомлено про підозру 13 січня 2024 року і ОСОБА_7 . В подальшому 06 грудня 2024 року прокурором прийнято безпідставне рішення про виділення матеріалів досудового розслідування щодо ОСОБА_5 з кримінального провадження № 42022000000000330 та зареєстровано нове кримінальне провадження № 720240002200000017 від 06 грудня 2024 року, а щодо ОСОБА_7 - кримінальне провадження № 720240002200000016 від 06 грудня 2024 року. Після цього 06 грудня 2024 року ОСОБА_5 та ОСОБА_7 було повідомлено про підозру, однак обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень,  передбачених ст. 212 ч. 3, ст. 28 ч. 2, ст. 366 ч. 1 КК України, після ознайомлення з матеріалами справи 27 лютого 2025 року направлено прокурором до Ленінського районного суду м. Запоріжжя, а обвинувальний акт щодо                 ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 212 ч. 3, ст. 28 ч. 2, ст. 366 ч. 1 ст. 27 ч. 5, ст. 212 ч. 3  КК України, 26 лютого 2025 року - до Голосіївського районного суду м. Києва.
Зазначає, що з обвинувального акту щодо ОСОБА_5 не вбачається вказівки щодо місця вчинення злочину, а судовий контроль під час досудового розслідування здійснювали судді Шевченківського районного суду м. Києва. Вважає, що розділяючи два кримінальних провадження щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , сторона обвинувачення створює умови, які унеможливлюють оперативність та ефективність розгляду кримінального провадження, оскільки свідками в цих справах є одні і ті ж самі люди (52 особи), більшість яких проживають у м. Києві. Просить направити кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 до Голосіївського районного суду м. Києва для подальшого об`єднання з кримінальним провадженням щодо ОСОБА_7 . 
Учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду клопотання.Заперечень та заяв про відкладення розгляду клопотання від інших учасників судового провадження, які не прибули в судове засідання, не надійшло. 
Заслухавши доповідь судді, думку захисника, яка підтримала своє клопотання,  перевіривши наведені у клопотанні доводи та матеріали провадження, колегія суддів дійшла до такого висновку.
Відповідно до ст. 34 ч. 3 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду
за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого
не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання,
про що постановляється вмотивована ухвала.
Відповідно до вимог, передбачених ст. 34 ч. 1 КПК України, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів)
чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд
або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.
Відповідно до ст. 34 ч. 1 абзац 6 КПК України до початку судового розгляду
у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано
на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації
у Донецькій та Луганській областях).
Відповідно до ст. 32 ч. 1 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. 
Як убачається з матеріалів клопотання та відповіді, наданої Ленінським районним судом м. Запоріжжя на запит Верховного Суду, в провадженні цього місцевого суду з 27 лютого 2025 року перебуває кримінальне провадження
№ 720240002200000017 (справа № 334/1619/25) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 212 ч. 3, ст. 28 ч. 2, ст. 366 ч. 1 КК України. Судовий розгляд вказаного кримінального провадження на даний час не розпочато. Підготовче судове засідання було призначено на 19 березня 2025 року та відкладено на 07 квітня 2025 року в зв`язку із клопотанням прокурора, який просив відкласти підготовче засідання у зв`язку з неявкою ОСОБА_8 і його захисника в судове засідання. При цьому захисник ОСОБА_6 подала клопотання про відкладення, оскільки зайнята в іншому судовому засіданні.
З обвинувального акта вбачається, що найбільш тяжкий злочин, передбачений ст. 212 ч.  3 КК України, який інкримінований ОСОБА_5 , закінчено у                          м. Запоріжжі шляхом подання завідомо підроблених документів до Головного управлінням ДПС у Запорізькій області та погашення цим управлінням простих векселів, перелік яких наведено в обвинувальному акті.  
У клопотанні захисник, хоч і вказує, що передача вказаного кримінального провадження на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва забезпечить оперативний та ефективний розгляд кримінального провадження, проте не обґрунтовує таку свою позицію з урахуванням обставин вказаного кримінального провадження та не зазначає скільки і які свідки проживають саме в Голосіївському районі м. Києва, а також не наводить відповідних підстав, передбачених                                 ст. 34 ч. 1 абзац 6 КПК України. 
При цьому захисник у клопотанні не наводить обґрунтованих доводів та обставин щодо необхідності направлення цього кримінального провадження до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів, які могли би бути підставою для визнання таких обставин винятковими та з яких вбачалася б неможливість забезпечення оперативного і ефективного розгляду цього провадження Ленінським районним судом м. Запоріжжя.
Так, захисник у клопотанні зазначає, що матеріали кримінального провадження необхідно направити до Голосіївського районного суду м. Києва для подальшого об`єднання з кримінальним провадженням щодо ОСОБА_7 , що не є відповідно до ст. 34 КПК України підставою для передачі кримінального провадження на розгляд до іншого суду, апитання об`єднання справ за наявності відповідних підстав може вирішуватися ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, в порядку, передбаченому ст. 217 КПК України. 
Таким чином, доводи захисника про наявність обставин, які свідчать
про винятковість випадку і вказують на неможливість Ленінським районним судом м. Запоріжжя здійснити оперативний та ефективний розгляд кримінального провадження щодо  ОСОБА_5 , не знайшли свого підтвердження. 
За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для направлення матеріалів вказаного кримінального провадження до Голосіївського районного суду м. Києва за клопотанням захисника, а тому вказане клопотання необхідно залишити без задоволення.
Керуючись ст. 34 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про направлення матеріалів кримінального провадження № 720240002200000017 (справа № 334/1619/25) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 212 ч. 3, ст. 28 ч. 2, ст. 366 ч. 1 КК України, з Ленінського районного суду м. Запоріжжя до Голосіївського районного суду м. Києва залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3