ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
20 березня 2025 року           справа №200/7537/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 січня  2025 року (повне судове рішення складено 06 січня 2025 року) у справі № 200/7537/24 (суддя в І інстанції Стойка В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

                                                           УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до  Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - Управління). 
Позивач вважає свої права порушеними та, посилаючись на положення Постанови КМ України від 14.09.2016 № 622 в редакції станом на момент виникнення правовідносин просила:
визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 15.10.2024 № 104650002702;
зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.06.2024 про перехід на інший вид пенсії відповідно до п.10 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII з урахуванням довідок про заробітну плату державного службовця від 12.06.2024 № 10-263 та № 10-264.
В обґрунтування позову зазначено, що рішенням від 15.10.2024 № 104650002702, прийнятим  на виконання рішення суду від 08.08.2024 в справі № 200/4192/24, позивача з 12.06.2024 переведено на пенсію відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” від 16.12.93 № 3723-ХІІ. Разом з цим при визначенні розміру пенсії відповідачем не було враховано заробітну плату позивача згідно довідок № 10-263 та № 10-264.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 15.10.2024 № 104650002702.
Зобов`язано Управління повторно зоглянути заяву ОСОБА_1 від 12.06.2024 про перехід на інший вид пенсії відповідно до п.10 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII з урахуванням довідок про заробітну плату державного службовця від 12.06.2024 № 10-263 та № 10-264.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що Головне управління не порушувало прав позивача на отримання пенсії, а тому суд безпідставно задовольнив позовні вимоги щодо перерахунку та виплати пенсії.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області як одержувач пенсії за віком згідно статті 55 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” з 24.08.2019.
12.06.2024 Позивач звернулась до Пенсійного фонду України із заявою № 8185 про перерахунок пенсії, а саме, перехід з пенсії за віком, призначеної згідно статті 55 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” на пенсію за віком, обчислену відповідно Закону України “Про державну службу” 889-VIIІ.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 19.06.2024 о/р 104650002702 було відмовлено Позивачу в переведені з пенсії за віком на пенсію відповідно до Закону №889-VIII.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08.08.2024 по справі №200/4192/24, яке набуло законної сили, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 19.06.2024 № 104650002702 щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перевести ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до  статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ “Про державну службу” починаючи з дня подання заяви, а саме з 12.06.2024, з урахування правової оцінки наданої судом.
На виконання рішення суду по справі №200/4192/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення від 15.10.2024 № 104650002702 про переведення ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до  статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ “Про державну службу” починаючи з дня подання заяви, а саме з 12.06.2024.
Як не заперечується сторонами по справі, при здійсненні перерахунку пенсії відповідачем не було прийнято до уваги довідки про заробітну плату державного службовця від 12.06.2024 № 10-263 та № 10-264, які були надані позивачем через невідповідність цих довідок п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 №823 «Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб».
Відповідно Довідки Головного управління ДПС у м. Києві від 12.06.2024 № 10-264 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до посад державної служби, і яка на момент виходу не займає посади державної служби, що видана позивачу, середні розміри надбавок, премій та інших виплат за травень 2024 становили: надбавка за інтенсивність праці – 12276 грн, надбавка за виконання особливо важливої роботи – 8680 грн, премія місячна 3720 грн, разом 24767 грн.
Згідно Довідки Головного управління ДПС у м. Києві від 12.06.2024 № 10-263 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), що видана позивачу, заробітна плата станом на червень 2024 року становить: посадовий оклад – 12400 грн, надбавка за ранг – 700 грн, надбавка за вислугу років – 6200 грн, усього: 19300 грн.

При ухваленні рішення апеляційний суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Згідно зі  статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
За приписами статті 37 Закону України “Про Державну службу” від 16.12.1993 № 3723- XII (далі - Закон № 3723-ХП) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
01.05.2016 набув чинності Закон України “Про державну службу” №889-У1ІІ (далі - Закон № 889-УІ1І), згідно із пунктом 2 розділу XI “Прикінцевих та перехідних положень” якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема. Закон України “Про державну службу” №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Згідно з частиною 8 статті 37 Закону визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Постановою КМ України від 14.09.2016 № 622 затверджений Порядок призначення пенсії деяким категоріям осіб (далі Порядок № 622).
Відповідно до пункту 3-1 Порядку № 622 (у редакції, що діяла на момент звернення Позивача за призначенням пенсії) державні службовці, які на день набрання чинності Законом України “Про державну службу” від 10.12.95 № 889-VIII займали посади державної служби та які пенсію, призначену відповідно до Закону, не отримували з дати призначення до дня набрання чинності Законом України “Про державну службу” від 10.12.95 № 889-VIII, мають право на обчислення пенсії на умовах цього Порядку після звільнення з посади державної служби.
Згідно пункту 4 Порядку № 622 (у редакції, що діяла на момент звернення Позивача за призначенням пенсії) пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посад державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Таким чином до заробітку для обчислення пенсії включаються не тільки посадовий оклад, надбавка за ранг та надбавка за вислугу років, а й інші виплати, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Постановою КМ України “Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб” від 12.07.2024 № 823 (далі Постанова № 823) внесені певні зміни до Порядку №622, у тому числі: змінений абзац шостий пункту 4 Порядку; Порядок доповнений пунктами 4-1 та 4-2; у новій редакції викладені пункти 5 та 6 Порядку.
Абзац 6 пункту 4 Порядку № 622 (у редакції Постанови № 823) дійсно передбачає, що визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, здійснюється з урахуванням положень пунктів 4-1 і 4-2 цього Порядку.
Відповідно до пункту 4-1 Порядку № 622 (у редакції Постанови № 823) для призначення пенсії державним службовцям, які працювали з 1 січня 2024 року у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посади яких було класифіковано, подаються довідки про: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років, які особа отримувала за останнім місцем роботи на державній службі, за формою згідно з додатком 1; розміри виплат, зазначених в абзаці третьому цього пункту, які особа отримувала за останнім місцем роботи на державній службі, за формою згідно з додатком 2; середньомісячний розмір виплат, визначений за вибором особи, відповідно до абзацу п`ятого цього пункту, за формою згідно з додатком 3.
Разом з цим суд наголошує, що Постанова № 823 набула чинності з моменту її опублікування, тобто, 20.07.2024. Хоча пункт 3 Постанови № 823 передбачає можливість її застосування з 01.01.2024, але не до правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим нормативно-правовим актом.
Крім цього, відповідно до пункту 5 Порядку№ 622 (у редакції Постанови № 823) довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII “Про державну службу” пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII “Про державну службу” та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.
Отже, виходячи з вищенаведеного, невідповідність Довідок про складові заробітної плати від 12.06.2024 № 10-263 та № 10-264 додаткам 1-3 Постанови № 823 не може бути підставою для перерахунку Позивачці раніше призначеної пенсії за віком відповідно до Закону України “Про державну службу”.
Надані Позивачкою довідки про заробітну плату від 12.06.2024 № 10-263 та № 10-264 за своєю формою та структурою відповідають формам довідок, затверджених Постановою № 1-3; правильність відомостей зазначених в довідках про складові заробітної плати Позивачки від 12.06.2024 № 10-263 та № 10-264 не є спірним моментом.
Разом з іншим, відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно з висновками щодо тлумачення змісту ст. 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
Конституційний Суд України також висловив позицію, згідно з якою закріплення принципу незворотності дії нормативно-правового акта у часі на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта (Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп).
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, місцевий суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду. 
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

                                                        ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року у справі № 200/7537 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 20 березня 2025 року.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів                                                                      І. В. Сіваченко

                                                                                          А. А. Блохін

                                                                                          Т. Г. Гаврищук