УХВАЛА
01 квітня 2025 року
м. Київ
справа № 369/5694/21
провадження № 61-3934ск25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шепелєв Олександр Андрійович, на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 липня 2024 року, постанову Київського апеляційного суду від 16 січня 2025 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 11 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: державний кадастровий реєстратор при міськрайонному Управлінні Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру Києво-Святошинського району по місту Ірпінь Київської області, Громадська організація «Садове товариство «Масив Оленівка», про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, зобов`язання вчинення певних дій, визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які на заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: державний кадастровий реєстратор при міськрайонному Управлінні Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру Києво-Святошинського району по місту Ірпінь Київської області 
(далі - державний кадастровий реєстратор при міськрайонному Управлінні Держгеокадастру Києво-Святошинського району по місту Ірпінь Київської області), Громадська організація «Садове товариство «Масив Оленівка» 
(далі - ГО «Садове товариство «Масив Оленівка»), в якому просила:
зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні частиною вуличного проїзду та виїзної дороги загального користування з приведенням меж належних йому на праві приватної власності земельних ділянок з кадастровими номерами 3222484200:03:003:5013 та 3222481200:03:003:5229 у стан, що відповідає їх зовнішнім межам землекористування за площами, визначеними у державних актах щодо суміжних землекористувачів, земель загального користування (проїзду та в`їзної дороги) через усунення зазначених у кадастрових планах та висновку судового експерта порушень землекористування шляхом знесення збудованого на нього бетонного паркану;
визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки (кадастровий номер 3222484200:03:003:5013) із закриттям Поземельної книги та присвоєння кадастрового номеру державним кадастровим реєстратором при міськрайонному Управлінні Держгеокадастру Києво-Святошинського району по місту Ірпінь Київської області.
Києво-Святошинський районний суд Київської області рішенням від 19 липня 2024 року позов  ОСОБА_1 залишив без задоволення.
Київський апеляційний суд постановою від 16 січня 2025 року рішення 
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 липня 
2024 року залишив без змін.
У січні 2025 року ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення.
Київський апеляційний суд постановою від 11 лютого 2025 року заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнив частково.
Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.
27 березня 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шепелєв О. А., на рішення 
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 липня 
2024 року, постанову Київського апеляційного суду від 16 січня 2025 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 11 лютого 2025 року.
Щодо поновлення строку на касаційне оскарження
До касаційної скарги додана заява про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущений з поважних причин.
З огляду на додані до касаційної скарги матеріали, 28 лютого 2025 року ОСОБА_1 (в межах тридцятиденного строку) вперше звернулася до суду з касаційною скаргою на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 липня 2024 року, постанову Київського апеляційного суду від 16 січня 2025 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 11 лютого 2025 року, проте Верховний Суд ухвалою від 11 березня 2025 року, яку вона отримала 27 березня 2025 року, касаційну скаргу повернув особі, яка її подала, на підставі частини третьої 
статті 44 ЦПК України. Обставини, що стали підставою для повернення касаційної скарги заявниця усунула.
Касаційний суд вважає за необхідне зазначити, що процесуальний строк, зокрема строк на касаційне оскарження, у разі повторного подання касаційної скарги може бути поновлено у випадку дотримання одночасно таких умов:
- первісне звернення з касаційною скаргою відбулося в межах передбаченого процесуальним законом строку на касаційне оскарження;
- повторне подання касаційної скарги відбулося в межах строку касаційного оскарження, встановленого процесуальним законом, або упродовж розумного строку після отримання копії відповідної ухвали суду про повернення первісної скарги, без невиправданих затримок і зайвих зволікань;
- скаржником продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на касаційне оскарження й вжито усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги, і такі недоліки фактично усунуті станом на момент повторного звернення із касаційною скаргою;
- доведено, що повернення попередньо поданих касаційних скарг відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення, і які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду касаційної інстанції, та не могли бути усунуті скаржником;
- наявність таких обставин підтверджено належними і допустимими доказами.
Подібний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 24 липня 2023 року у справі № 200/3692/21 (провадження № К/990/17155/23).
Слід зазначити, що під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
Основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду, а з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Відповідно до частин другої, третьої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій 
статті 394 цього Кодексу.
Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належному судовому процесі.
Одним із визначальних критеріїв для прийняття судом рішення про поновлення чи непоновлення строку є досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами окремої особи. Дотримання строків стосується всіх учасників спору, які мають право на справедливий суд.
У даному випадку, враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що оформлення касаційної скарги відповідно до вимог ЦПК України, дотримання строків касаційного оскарження при первинному зверненні до суду зі скаргою та бажання заявника, що підтверджується сукупністю послідовних та регулярних дій, реалізувати своє право на касаційне оскарження судових рішень у цій справі у найкоротші строки, є підставою для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження судових рішень.
Щодо сплати судового збору
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої 
статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому розмірі.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
З огляду на зміст судових рішень, ОСОБА_1 звернулася до суду у квітня 2021 року з позовними вимогами про зобов`язання відповідача усунути перешкоди в користуванні частиною вуличного проїзду та виїзної дороги загального користування з приведенням меж належних йому на праві приватної власності земельних ділянок з кадастровими номерами 3222484200:03:003:5013 та 3222481200:03:003:5229 у стан, що відповідає їх зовнішнім межам землекористування за площами, визначеними у державних актах щодо суміжних землекористувачів, земель загального користування (проїзду та в`їзної дороги) через усунення зазначених у кадастрових планах та висновку судового експерта порушень землекористування шляхом знесення збудованого на нього бетонного паркану; визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки (кадастровий номер 3222484200:03:003:5013) із закриттям Поземельної книги та присвоєння кадастрового номеру державним кадастровим реєстратором при міськрайонному Управлінні Держгеокадастру Києво-Святошинського району по місту Ірпінь Київської області (дві вимоги немайнового характеру).
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено на 2021 рік прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2021 року - 2 270 грн.
Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України 
«Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн х 0,4 = 908 грн).
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми 
(908 грн х 200 % = 1 816 грн).
У частині третій статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (1 816 грн х 2 = 3 632 грн).
До касаційної скарги додана квитанція від 27 лютого 2025 року № 1461520796 про сплату судового збору у розмірі 1 816 грн.
Отже,  ОСОБА_1 необхідно доплатити суму судового збору у розмірі 1 816 грн (3 632 грн - 1 816 грн) за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, який має бути перераховано або внесено за наступними реквізитами: отримувач коштів ? ГУК у місті Києві/Печерський район/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007; призначення платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України 
«Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шепелєв Олександр Андрійович, про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шепелєв Олександр Андрійович, строк на касаційне оскарження рішення 
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 липня 
2024 року, постанови Київського апеляційного суду від 16 січня 2025 року та додаткової постанови Київського апеляційного суду від 11 лютого 2025 року.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шепелєв Олександр Андрійович, на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 липня 2024 року, постанову Київського апеляційного суду від 16 січня 2025 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 11 лютого 2025 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявниці.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                               І. М. Фаловська