ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 березня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/20451/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,     
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року (суддя Коренев А.О.) в справі № 160/20451/24 за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до Міністерства оборони України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про:
визнання протиправним та скасування рішення Міністерства оборони України, оформлене витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, № 10/в від 03 травня 2024 року про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168;
зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_3 відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано пункт 8 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 03.05.2024 року № 10/в про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги. 
Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву з доданими документами ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю її чоловіка – солдата ОСОБА_3 .
У задоволенні іншої частини позовних відмовлено.
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
Звертає увагу, що службове розслідування, що проводилось військовою частиною НОМЕР_1 , завершено 24 березня 2024 року, а тому в ньому не враховано висновки судово-медичної експертизи, судово-токсикологічного дослідження, 20 регіональної військово-лікарської комісії щодо зв`язку отриманої травми з проходженням військової служби. Так, згідно з листом Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 23 серпня 2023 року №02-06/1216 за результатами проведення судово-медичної експертизи встановлений остаточний діагноз (отруєння оксидом вуглецю) та під час судово-токсикологічного дослідження крові ОСОБА_3 виявлено алкоголь у кількості 1,02%. Згідно з висновком 20 регіональної військово-лікарської комісії від 12 вересня 2023 року №1770 травма ОСОБА_3 , одержана в результаті нещасного випадку (дія шкідливих і токсичних речовин, алкогольне отруєння), і причини смерті, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.  
Тому вважає, що відсутні підстави для прийняття комісією позитивного рішення щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги.
Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 17.03.2023 року № 258 призначено службове розслідування за фактом загибелі солдата ОСОБА_3 та молодшого сержанта ОСОБА_4 .
За результатом службового розслідування складено 24 березня 2023 року акт, який затверджений Тво командира військової частини НОМЕР_1 . Обставини та факти, що були встановленні під час проведення службового розслідування згідно з актом, такі: 
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.04.2022 року № 5 солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаду навідника 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 2 стрілецької роти.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.04.2022 року № 5 молодшого сержанта ОСОБА_6 зараховано до списків особового-складу військової частини НОМЕР_1 на посаду номера обслуга 2 кулеметного відділення, кулеметного взводу 2 стрілецької роти.
В акті службового розслідування від 24 березня 2023 року встановлено, що у ході проведення службового розслідування встановлено, що є об`єктивні підстави вважати, що факт загибелі солдата ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також факт загибелі молодшого сержанта ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 військовослужбовців військової служби є такими, що пов`язаний із здійсненням заходів оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та інших питань під час виконання військових обов`язків військової служби, та не  пов`язаний із  вчинення ними кримінального чи адміністративного правопорушення та не є наслідком вчинення ними дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, не є навмисним самогубством.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.03.2023 року № 297 «Про результати службового розслідування за фактом загибелі солдата ОСОБА_3 , молодшого сержанта ОСОБА_4 » службове розслідування, призначене наказом командира війська частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 17.03.2023 року № 258  щодо встановлення причин і обставин загибелі солдата ОСОБА_3 і молодшого сержанта ОСОБА_6 , завершено. У зв`язку з відсутністю ознак протиправної поведінки в діянні військовослужбовців - навідника 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 2 стрілецької роти солдата ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) номера обслуги 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 2 стрілецької роти молодшого сержанта ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4  РНОКПП НОМЕР_2 ), вважати їх такими, що загинули під час виконання обов`язку військової служби, пов`язаним із здійсненням заходів оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (а.с. 23-24).
ІНФОРМАЦІЯ_5 надіслав ОСОБА_1 сповіщення від 31.03.2023 року про загибель її чоловіка солдата ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , 17 березня 2023 року під час виконання службового обов`язку, пов`язаного із захистом Батьківщини, в результаті отриманого поранення, не сумісного із життям, в смт. Дворічна, Куп`янського району, Харківської області. У сповіщенні зазначено, що воно є підставою для подання документів для призначення пенсії (допомоги) і наданні пільг у встановленому законодавством порядку (а.с. 15).
Згідно з витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 03 травня 2024 року № 10/в, комісія розглянувши подані документи, дійшла висновку про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168: Матері, дружині та двом дочкам загиблого ІНФОРМАЦІЯ_6 внаслідок вибухової травми несумісної з життям стану солдата ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ).
Відповідно до акту службового розслідування військової частини НОМЕР_1 від 24.03.2023 смерть ОСОБА_3 настала під час артилерійського обстрілу по бойовій позиції ВОЛ внаслідок прямого влучання по укриттю, пов`язана із здійсненням заходів оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та не пов`язана із вчиненням ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, не є навмисним самогубством.
Одночасно, згідно з листом Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 23.08.2023 № 02-06/1216, за результатами проведення судово-медичної експертизи був встановлений остаточний діагноз (отруєння оксидом вуглецю) та під час судово-токсикологічного дослідження крові ОСОБА_3 виявлено алкоголь у кількості 1,02%. Згідно з висновком 20 регіональної військово-лікарської комісії від 12.09.2023 № 1770 травма ОСОБА_3 , одержана в результаті нещасного випадку (дія шкідливих і токсичних речовин, алкогольне отруєння) і причина смерті, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.
Відповідно до статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення розпивання алкогольних напоїв військовослужбовцями на території військових частин або поява таких осіб в нетверезому стані на території військової частини, та виконання обов`язків військової служби в нетверезому стані є адміністративним правопорушенням.
Згідно зі статтею 16-4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного сп`яніння. 
Листом ІНФОРМАЦІЯ_8 від 03 червня 2024 року № 7/18749/19 повідомлено ОСОБА_1 , що Міністром оборони України затверджені протоколи засідання Комісії Міністерства оборони України стосовно призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів "їх сімей”, розглянувши подані документи, Комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги гр. ОСОБА_1 , 1989 р. н., - дружині та двом дочкам загиблого ІНФОРМАЦІЯ_6 у період дії воєнного стану солдата ОСОБА_3 (протокол № 10/в від 07.05.2024 року).
Врахувавши, що актом службового розслідування встановлені обставини, які спричинили смерть солдата ОСОБА_3 , які не пов`язанні із станом алкогольного сп`яніння військовослужбовця чи його наслідками, суд першої інстанції вважав протиправними висновки відповідача про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, а відповідач не надав суду жодного доказу, про наявність причинно-наслідкового зв`язку між вживанням алкогольних напоїв та смертю військовослужбовця.
Судом першої інстанції зауважено, що відповідач як на підставу для відмови у призначення виплати посилався на лист Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 23.08.2023 року № 02-06/1216 та висновки 20 регіональної військово-лікарської комісії від 12.09.2023 № 1770 про те, що травма ОСОБА_3 , одержана в результаті нещасного випадку (дія шкідливих і токсичних речовин, алкогольне отруєння) і причини смерті, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби, однак копії таких? ? документів?? на виконання свого обов`язку, визначеного ст. 77 КАС України, суду не надав, тобто ні відповідачем, ні третьою особою не надано суду достатніх доказів, які свідчили б про те, що смерть ОСОБА_3 пов`язанна із станом алкогольного сп`яніння військовослужбовця.
Тому суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав, які встановлені статтею 16-4 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, для відмови позивачу у призначені та виплаті їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) її чоловіка та, відповідно, про протиправність пункту 8 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 03.05.2024   року № 10/в про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги, на підставі, якого позивачці ОСОБА_1 відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги. 
Суд першої інстанції вважав, що належним способом захисту права позивача є зобов`язання Міністерства оборони України повторно розглянути заяву з доданими документами ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю її чоловіка – солдата ОСОБА_3 .
Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_9 під час виконання службового обов`язку, пов`язаного із захистом Батьківщини, в результаті отриманого поранення, не сумісного із життям, в смт. Дворічна Куп`янського району Харківської області. 
ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 звернулась до територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 .
За змістом пункту 8 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 03 травня 2024 року № 10/в повернуто на доопрацювання документи для призначення одноразової грошової допомоги.
Підставою повернення документів визначено положення статті 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та члені їх сімей» - призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного сп`яніння. 
Спірним під час апеляційного перегляду справи є питання правомірності рішення уповноваженого органу про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого військовослужбовця.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдина система їх соціального та правового захисту, гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній та політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII, застосовується в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), відповідно до статті 1-2 якого військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
За змістом частини першої статті 16 Закону № 2011-XII (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Пунктом 1 частини другої статті 16 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі  загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
Статтею 16-1 Закону № 2011-ХІІ встановлено коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги.
У випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (частина перша статті 16-1 Закону № 2011-ХІІ).
Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (частина друга статті 16-1 Закону № 2011-ХІІ).
Відповідно до пункту а) частини першої статті 16-2 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнята постанова № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі – постанова № 168).
Пунктом 2 постанови № 168 установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.
У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.
Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.
Державні органи, які зазначені у пункті 1 цієї постанови, мають право отримувати інформацію з державних реєстрів щодо осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги. 
Статтею 16-4 Закону № 2011-ХІІ встановлені підстави, за якими призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються.
Так, призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:
а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення;
б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;
в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначено Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі - Порядок № 975).
Підставою повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги родині загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 є положення статті 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та члені їх сімей» - призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного сп`яніння. 
Судом встановлено, що актом службового розслідування від 24 березня 2023 року, призначеного наказом командира війська частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 17 березня 2023 року № 258, встановлено, що є об`єктивні підстави вважати, що факт загибелі солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовця військової служби, є таким, що пов`язаний із здійсненням заходів оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та інших питань під час виконання військових обов`язків військової служби, та не? пов`язаний із?вчинення ними кримінального чи адміністративного правопорушення та не є наслідком вчинення ними дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, не є навмисним самогубством.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27 березня 2023 року № 297 «Про результати службового розслідування за фактом загибелі солдата ОСОБА_3 , молодшого сержанта ОСОБА_4 » у зв`язку з відсутністю ознак протиправної поведінки в діянні військовослужбовців - навідника 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 2 стрілецької роти солдата ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), номера обслуги 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 2 стрілецької роти молодшого сержанта ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ?РНОКПП НОМЕР_2 ), вважати їх такими, що загинули під час виконання обов`язку військової служби, пов`язаним із здійсненням заходів оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Відтак, актом службового розслідування встановлено, що смерть ОСОБА_3 настала під час артилерійського обстрілу по бойовій позиції ВОЛ внаслідок прямого влучання по укриттю, пов`язана із здійсненням заходів оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та не пов`язана із вчиненням ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, не є навмисним самогубством.
Разом з тим, відповідач посилається на лист Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 23 серпня 2023 року № 02-06/1216, відповідно до якого за результатами проведення судово-медичної експертизи встановлений остаточний діагноз (отруєння оксидом вуглецю) та під час судово-токсикологічного дослідження крові ОСОБА_3 виявлено алкоголь у кількості 1,02%. Згідно з висновком 20 регіональної військово-лікарської комісії від 12 вересня 2023 року № 1770 травма ОСОБА_3 , одержана в результаті нещасного випадку (дія шкідливих і токсичних речовин, алкогольне отруєння) і причина смерті, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.
Копії висновків судово-медичної експертизи, судово-токсикологічного дослідження, 20 регіональної військово-лікарської комісії від 12 вересня 2023 року № 1770 відповідачем до матеріалів справи не надано.
Як вказано вище, статтею 16-4 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:
а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення;
б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;
в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Отже, у разі загибелі (смерті) військовослужбовця внаслідок вчинення ним дій, що передбачені статтею 16-4 Закону № 2011-ХІІ, така одноразова допомога не призначається і не виплачується, зокрема у випадку, якщо смерть військовослужбовця є наслідком вчинення активних дій самим військовослужбовцем, який знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. Сам факт знаходження військовослужбовця у стані алкогольного/наркотичного сп`яніння на час загибелі (смерті) не є підставою для відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги його членам сім`ї.
Такий висновок узгоджується із правозастосуванням, викладеним у постановах Верховного Суду від 20 березня 2018 року у справі № 813/4502/17, від 12 листопада 2020 року у справі №186/1129/16-а, від 29 червня 2022 року у справі № 640/6477/19.
Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що визначальним при вирішенні питання щодо наявності права члена сім`ї на призначення та отримання одноразової грошової допомоги є не власне стан алкогольного або наркотичного сп`яніння військовослужбовця, а наявність причинно-наслідкового зв`язку між вживанням алкогольних напоїв чи наркотичних речових та смертю військовослужбовця.
В цьому випадку відповідачем не доведено наявність причинно-наслідкового зв`язку між вживанням ОСОБА_3 алкогольних напоїв, перебування у стані алкогольного сп`яніння та його смертю.
Також є цілком безпідставними покликання відповідача на статтю 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка передбачає адміністративну відповідальність розпивання алкогольних напоїв військовослужбовцями на території військових частин, військових об`єктів або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані та виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, позаяк задля позбавлення особи встановленого права на отримання одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених пунктом а) статті 16-4 Закону № 2011-ХІІ, має бути доведений в діях особи саме склад адміністративного правопорушення та, як наслідок, така особа має бути притягнута до адміністративної відповідальності.
В цьому випадку відсутнє рішення компетентного органу про визнання ОСОБА_3 винним у адміністративного правопорушення, отже суд відхиляє й цей аргумент апелянта.
Враховуючи, що актом службового розслідування доведено, що загибель військовослужбовця ОСОБА_3 пов`язана із здійсненням заходів оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та не пов`язана із вчиненням ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, не є навмисним самогубством, цей акт або наказ, яким цей акт затверджено, не скасовано, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про протиправність рішення відповідача про повернення документів на доопрацювання.
В частині обраного судом першої інстанції способу захисту порушеного права позивача рішення суду першої інстанції не оскаржено, тому судом не переглядається.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини шостої статті 12 КАС України, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України розглядаються за правилами загального позовного провадження, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку,  крім випадків, передбачених цим пунктом.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року в справі № 160/20451/24 залишити без задоволення. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року в справі № 160/20451/24 за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до Міністерства оборони України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 26 березня 2025 року та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Повне судове рішення складено 26 березня 2025 року.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко