Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/300/25Головуючий у суді І-ї інстанції Запорожець О. М. 
Категорія - 126  Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Кабанова В. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2025 року.Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Кабанова В.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 21.03.2025, якою 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 грн., із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 ( п`ять ) років, стягнено судовий збір в розмірі 605,60 грн. на користь держави

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 19.02.2025 року о 16.30 год. в с. Кам`янече по вул. Головка, 19 керував автомобілем ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування даним видом транспортних засобів, а саме не мав посвідчення водія категорії В, дане порушення вчинено повторно протягом року, чим порушив ст.16 ЗУ «Про дорожній рух» та п.2.1а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що поліцейським під час складання матеріалів не долучено копію постанови за ч.2 ст.126 КУпАП, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 та в його інтересах захисник адвокат Осєтров В.І. будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги в призначене судове засідання не з`явилися, поважні причини неявки не повідомили та з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталися.
Враховуючи зазначене, а також вимоги ст.294 КУпАП, відповідно якої апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності правопорушника та його представника.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, перевіривши апеляційні доводи вважаю, що апеляційна скарга в частині зміни постанови суду та закриття провадження у справі задоволенню не підлягає, за таких обставин.
Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За змістом ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.
Згідно ч.9 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року N 3353-XII право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.
Відповідно до п.2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.
Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.
Особа має лише одне посвідчення водія, що підтверджує її право на керування транспортними засобами діючих категорій, зазначених у ньому.
Відповідно до положень п.1.1 Правил дорожнього руху, ці Правила, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
За п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно п. 2.1 "а" ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців. Керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.ч. 2-4 ст. 126 КУпАП).
Згідно ч.5 ст.126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення ґрунтується на зібраних у справі доказах: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.3); копією постанови серії ЕНА № 4016378 від 06.02.2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП (а.с.4); довідкою згідно якої ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія (а.с.5); відеозаписом (а.с.6).
З долученого до матеріалів справи відеозапису працівників поліції слідує, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено, за порушення правил користування світловими приладами, а саме не було ввімкнено ближнє світло фар за межами населеного пункту. В ході спілкування з ОСОБА_1 поліцейськими було встановлено, що у нього відсутнє посвідчення на право керування транспортними засобами. Крім того, відносно нього 06.02.25 вже було винесено постанову серії ЕНА № 4016378 за ч.2 ст.126 КУпАП (копія даної постанови наявна в матеріалах справи).
ОСОБА_1 , як під час складення адміністративних матеріалів так і в суді першої інстанції вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю та просив суворо не карати.
Вказані обставини свідчать про спосіб захисту, обраний ОСОБА_1 з метою уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, оскільки суд вважає доведеним недотримання ним вимог ст.16 ЗУ «Про дорожній рух» та п.2.1а ПДР України.
Отже суд, враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого проступку, застосував до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим, необхідним і достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи зазначене доводи апелянта про скасування постанови суду за обставин, викладених в апеляційній скарзі, є не обґрунтованими, а тому в їх задоволенні слід відмовити.
Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 21.03.2025 від 21.03.2025 стосовно ОСОБА_1  – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького
апеляційного суду                                                          В.В. Кабанова