КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 752/22316/24                                                                                              Головуючий 1-ї інстанції: Токман Ю.Ф.
Провадження № 33/824/731/2025                                                                              Доповідач: Яковлева В.С.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ
 
30 січня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Яковлева В.С.,  з секретарем судового засідання - Пишковичем М.І., за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Павленка В`ячеслава Вікторовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті  Києві апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2024 року щодо  ОСОБА_1 ,
            
В С Т А Н О В И В
 
Цією постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, ФОП, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік
та стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2024 року у справі №752/22316/24 скасувати, а провадження у даній справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає про те, що в протоколі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності вказано поліцією, що даний транспортний засіб - двоколісний самокат, не електро, як вказав суд у постанові. Так, всюди у постанові фігурує назва самокату BOLT, але самокатів такої марки та технічних складових не існує взагалі в об`єктивній реальності, а дані висновки поліції та суду є припущеннями.
Щодо необхідної кваліфікації поняття транспортного засобу для настання адміністративної відповідальності у вигляді позбавлення права керування ними, апелянт зазначає про те, що самокат можливо прирівняти до категорії транспортних засобів А1 лише за наявності у нього електродвигуна потужністю від 3 до 4 кВт. Так, ні поліція, ні суд дану суттєву обставину настання відповідальності у вигляді позбавлення права керування взагалі не встановлювали. Таким чином, на переконання ОСОБА_1 , він не є суб`єктом вчинення правопорушення, оскільки транспортний засіб електросамокат, що вказаний у постанові суду не є механічним транспортним засобом і не підлягає державній реєстрації. Разом з тим, зазначає, що ніколи не мав у власності самокату, а самокат, який видно на відео, належить невідомим особам, яких поліція не встановлювала.
Звертає увагу на те, що для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП поліцейський мав зафіксувати на службову відеокамеру безпосередньо рух транспортного засобу, зупинення безпосередньо самим поліцейським транспортного засобу під час руху, і виключно за таких обставин вважається, що особа керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Переглянувши справу за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 29 вересня 2024 року о 00:00, керуючи транспортним засобом - електросамокатом BOLT, в місті Києві по вул. Миколи Грінченка, на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Посилання в апеляційній скарзі на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП спростовуються сукупністю доказів, зібраних та досліджених у даній у справі, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №139028 від 29.09.2024; карткою обліку адміністративного правопорушення; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів; копією постанови серії ЕНА № 3156023 від 29.09.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП; довідкою старшого інспектора відділу адмінпрактики УПП у м. Києві ДПП від 02.10.2024 щодо обставин правопорушення; витягом з бази «Армор» з інформацією щодо       ОСОБА_1 , а також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського на підтвердження зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що елетросамокат, вказаний в постанові суду не є транспортним засобом в розумінні ПДР та КУпАП не заслуговують на увагу з огляду на наступне.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» електричний колісний транспортний засіб - це дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.
Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України визначено, що транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Відповідно до Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів», електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.
Отже, фактично зміна полягає у тому, що електроскутери, електросамокати, гіроскутери та інша подібна техніка офіційно визнаються транспортними засобами.
Водночас, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 15.03.2023 у справі № 127/5920/22, використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
Доводи апеляційної скарги про те, що самокат можливо прирівняти до категорії транспортних засобів А1 лише за наявності у нього електродвигуна потужністю від 3 до 4 кВт, суд відхиляє, оскільки ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування будь-якими транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. 
З огляду на вищевикладене, електросамокат, яким ОСОБА_1 керував як учасник дорожнього руху - водій, офіційно визнається транспортним засобом, за керування яким з ознаками алкогольного сп`яніння та відмова від проходження огляду на встановлення такого стану у встановленому законом порядку, настає адміністративна відповідальність, передбачена ст.130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що не було безпосередньо зафіксовано рух транспортного засобу, спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 підтвердив той факт, що керував електричним самокатом.
Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
Таким чином, сукупність вищевказаних доказів підтверджують те, що            ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Висновки суду першої інстанції є вмотивованими, обставини встановлені правильно з урахуванням наявних доказів, яким надано належну оцінку, у зв`язку із чим підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 не встановлено.
Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                                   Київського апеляційного суду                                                    В.С. Яковлева