УХВАЛА

06 травня 2025 року  
м. Київ

справа №340/3144/24
адміністративне провадження №К/990/16216/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Білак М.В., Желєзного І. В.,
перевіривши касаційну скаргу адвоката Бірюкова Андрія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 
на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2025 року 
у справі № 340/3144/24 за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), які займають посади державної служби категорії «Б» та «В», за 2023 рік, що затверджений наказом Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) від 13 грудня 2023 року №238-о, в частині визначення результатів оцінювання службової діяльності ОСОБА_1 негативним;
- визнати протиправним та скасувати наказ Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) від 13 грудня 2023 року №238-о в частині затвердження висновків щодо результатів оцінювання службової діяльності ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) від 12 січня 2024 року № 12-о про звільнення ОСОБА_1 ;
- поновити ОСОБА_1 на займаній посаді з 16 січня 2024 року;
- стягнути Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 16 січня 2024 року до дати прийняття рішення у справі.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2024 року позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), які займають посади державної служби категорії «Б» та «В», за 2023 рік, що затверджений наказом Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) від 13 грудня 2023 року №238-о, в частині визначення результатів оцінювання службової діяльності ОСОБА_1 негативним.
Визнано протиправним та скасовано наказ Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) від 13 грудня 2023 року №238-о в частині затвердження висновків щодо результатів оцінювання службової діяльності ОСОБА_1 .
Визнано протиправним та скасовано наказ Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) від 12 січня 2024 року №12-о «Про звільнення ОСОБА_1 ».
Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління державного екологічного нагляду (контролю) природних ресурсів та промислового забруднення Кіровоградської області - старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Придніпровського округу з 16 січня 2024 року.
Стягнуто з Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 227 221,20 грн (двісті двадцять сім тисяч двісті двадцять одна грн 20 коп.).
Стягнуто на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн (п`ять тисяч грн 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області).
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2025 року рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2024 року в справі №  340/3144/24 за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано.
Позов ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишено без розгляду.
Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, представник позивача подав касаційну скаргу до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду 14 квітня 2025 року касаційну скаргу адвоката Бірюкова Андрія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , повернуто особі, яка її подала.
17 квітня 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга у новій редакції.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Так перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги установлено, що скаржник посилається на пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.
В обґрунтування скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не врахував висновки Верховного Суду, викладених у постановах від 20 січня 2022 року у справі № 916/2869/19, 06 грудня 2024 року у справі № 240/13969/22, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц щодо застосування норми частини 4 статті 90 КАС України та норм пункту 3 частини 1 статті 322 КАС.
Крім того, скаржник зазначає, що суд не врахував висновки Верховного Суду, викладених у постановах від  18 січня 2023 року у справі № 160/6211/21, від 08.10.2020 у справі №9901/32/20, від 20 березня 2024 року у справі № 560/14349/23, від 27 вересня 2023 у справі № 400/2627/23, від 09 листопада 2023 року у справі №120/9524/22 щодо норми частини 1 статті 121 КАС України та пункт 8 частини 1 статті 240 КАС України.
Також скаржник посилається на пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України та зазначає, що наразі відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах щодо пункту 1 частини 1 статті 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» статей 11, 18, 26 Правил адвокатської етики у подібних правовідносинах щодо наслідків неналежних дій адвоката (представника позивача), вчинення процесуальних дій без погодження та повідомлення позивача, наслідком яких стало повернення позовної заяви та не інформування позивача про стан розгляду справи.
Водночас, скаржник вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права, а саме щодо частини 1 статті 121, частини 3 статті 123, пунктів 1, 4 частини 3 статті 2 КАС України щодо визначення поважними (неповажними) причин пропуску строку звернення до суду внаслідок неналежних дій адвоката (представника позивача), вчинення процесуальних дій без погодження та повідомлення позивача, наслідком яких стало повернення позовної заяви та не інформування позивача про стан розгляду справи; щодо питання застосування норм права, передбачених частиною 1 статті 308, частиною 2 статті 9 КАС України у подібних правовідносинах, а саме: щодо можливості (неможливості) виходу суду за межі доводів апеляційної скарги та в зв`язку з цим можливості (неможливості) самостійного збирання та дослідження доказів за відсутності клопотання відповідача (суб`єкта владних повноважень) та на користь останнього; щодо частини 3 статті 293 КАС України: щодо обов`язковості (необов`язковості) зазначення в апеляційній скарзі чіткого формулювання заперечень на ухвалу про поновлення строку звернення до суду, обов`язковості зазначення вимоги про її скасування при оскарження рішення суду в цілому з вимогою про залишення позовної заяви без розгляду в зв`язку з пропуском строку звернення до суду.
Варто зауважити, що при поданні касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначена скаржником норма права, щодо правильного застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, повинна врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо її застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову (наприклад, з точки зору порушення її відповідачем), але суди таким підставам позову не надали оцінки у судових рішеннях, - що може бути визнано як допущення судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права, або надали, як на думку скаржника, неправильно.
У результаті перевірки вказаної підстави Суд встановив, що суд апеляційної інстанції не застосовував положення нормативно-правових актів, щодо яких відсутній висновок Верховного Суду. Крім того, Суд відхиляє посилання скаржника на відсутність висновку Верховного Суду частини 1 статті 121, частини 3 статті 123, пунктів 1, 4 частини 3 статті 2, частини 1 статті 308, частини 2 статті 9, частини 3 статті 293 КАС України, оскільки зазначені норми є загальними, зрозумілими і додатковому тлумаченню не підлягають.
З огляду на викладене скаржником не обґрунтовано належним чином підставу касаційного оскарження, передбачену п. 3 ч. 4 ст. 328 КАС України, та не може бути прийнята Судом.
Окрім того, в касаційній скарзі зазначено, що вона подана на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною другою і третьою статті 353 КАС України, а саме неправильне застосування норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази  (п. 1. ч. 2 ст. 353 КАС України).
Окрім того, скаржник посилається на підпункти а), б), в) пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу та зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, має виняткове значення для позивача, а також особа, яка подає касаційну скаргу, позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи. Зокрема скаржник зазначає, що дана справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, оскільки відповідач незаконним звільненням позбавив позивача права на пенсію, яка в розумінні рішень ЄСПЛ є «майном». Саме право виходу пенсію є легітимним очікуванням позивача. 
Проаналізувавши доводи касаційної скарги щодо підстав касаційного оскарження, визначених статтею 328 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи є достатньо обґрунтованими та потребують перевірки.
Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі на підставі пунктів 1, 4 частини 4 статті 328 КАС України, а також підпунктів а), в) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Керуючись статтями 328-330, 334, 335, 338 КАС України, -
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Бірюкова Андрія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2025 року у справі № 340/3144/24.
Витребувати із Кіровоградського окружного адміністративного суду справу № 340/3144/24.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                В. Е. Мацедонська 

Судді                                                                                                    М. В. Білак

                                                                                                    І. В. Желєзний