ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/856/25	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №699/1752/24 Категорія: 304090000 	Літвінова Г. М. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Новіков О. М. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       21 травня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Новікова О.М., Карпенко О.В., Фетісової Т.Л., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Такскомбанк» Федорюк Ірини Ігорівни на рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 03 березня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2024 року Акціонерне товариство «Таскомбанк» (далі - АТ «Таскомбанк») звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19.02.2021 між АТ "Таскомбанк" та  ОСОБА_1 укладено заяву-договір №009/9483332-ССN про приєднання до публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.
Відповідно до даної заяви-договору, позивач надав відповідачу грошові кошти, встановивши суму кредитного ліміту 57000,00 грн., строк користування - 12 місяців з автоматичною пролонгацією на такий самий строк, процентна ставка за користування кредитом 54,00 %, цільове призначення кредиту - на споживчі цілі.
Підписавши заяву ОСОБА_1 акцептувала публічну пропозицію АТ «Таскомбанк», яка розміщена на веб-сайті банку: www.tascombank.com.ua, на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і беззастережно приєдналася до умов договору.
Умови вищезазначеного кредитного договору відповідачем не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті. 
Станом на 09.06.2024 заборгованість за заявою - договором №009/9483332-ССN від 19.02.2021, становить 107437,59 грн., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 56971,54 грн.; заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочена) - 50466,05 грн., які позивач просив суд стягнути на свою користь.
Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 03 березня 2025 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість з кредиту за Заявою-договором №009/9483332-ССN від 19.02.2021 у розмірі 27043,22 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 609,72 грн.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що витяг з публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який міститься в матеріалах даної справи без підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 19.02.2021 шляхом підписання Заяви-договору про приєднання.
Даний висновок суду узгоджується з висновками постанови Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи №342/180/17, провадження № 14-131цс19 від 03.07.2019, а тому інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.
Що стосується наданого позивачем Паспорту споживчого кредиту, то при його оцінці суд застосував правову позицію Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду, викладену у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20, провадження № 61-14545сво20, відповідно до якої паспорт споживчого кредиту є способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту та його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором вбачається, що відповідачем сплачено відсотків у загальній сумі 29928,32 грн.
Проте, як зазначалось вище, у матеріалах справи відсутні належні докази встановлення та погодження сторонами умов щодо стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними коштами, отже списання відсотків у розмірі 29928,32 грн. не ґрунтується на умовах укладеного між сторонами кредитного договору. 
Суд зарахував указану суму безпідставно списаних відсотків у рахунок погашення тіла кредиту та зменшив суму заборгованості за тілом кредиту (56971,54 грн.) за рахунок протиправно списаних банком відсотків (у розмірі 29928,32 грн.) з 56971,54 грн. до 27043,22 грн., що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 18.05.2022 у справі №697/302/10, провадження №61-2498св22.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду у відмовленій судом частині представник АТ «Таскомбанк» за довіреністю Федорюк І.І. подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на те, що рішення є незаконним, необґрунтованим, ухваленим при неповному з`ясуванні усіх обставин справи, просила його скасувати у частині відмови у стягненні заборгованості та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. 
В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що, підписавши зазначену Заяву-договір №009/9483332-CNN від 19.02.2021, позичальник підтвердив факт ознайомленості, обізнаності та розуміння Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, Правил обслуговування корпоративних клієнтів та тарифів банку, просив відкрити поточний рахунок у гривні, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів та виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку; надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку (погоджується відповідним рішенням банку) згідно внутрішніх нормативних документів банку.
Зазначає, що встановлення обов`язку позичальника сплатити кредитодавцю проценти за користування кредитними коштами, означає. що договір кредитування є у всіх випадках оплатним.
Позичальник був ознайомлений та погодився зі змістом кредитного договору, умовами отримання та повністю з ними згоден. При укладенні договору, приймаючи всі умови та вчиняючи дії щодо отримання коштів позивач підтвердив свою поінформованість з умовами договору та погодився з ними. Своїм підписом на документах споживач підтвердив факт про надання йому повної інформації про умови кредитування та вчинив дії на отримання кредитних коштів, фактично їх отримав, а також здійснював погашення кредитної заборгованості на погоджених сторонами умовах протягом тривалого періоду, а волевиявлення сторін на укладення і підписання договору були вільними.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.
З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що до АТ «Таскомбанк» звернулася ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 19.02.2021 підписала заяву-договір про приєднання до публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №009/9483332-ССN, якою підтвердила достовірність, повноту та дійсність відомостей, відображених в заяві-договорі та в офіційних документах, наданих позичальником банку та акцептувала публічну пропозицію АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (розміщену на сайті www.tascombank.com.ua) та беззаперечно приєдналася до умов договору, погодилася з тим, що заява-договір та Тарифи банку є невід`ємними частинами договору.
У заяві відповідач просила відкрити їй поточний рахунок у гривні, операції по яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів та виявила бажання оформити на своє ім`я платіжну картку з встановленням бажаного кредитного ліміту 26800 грн. 
У заяві зазначено, що відповідач отримала картку з номером НОМЕР_1 , правила користування електронними платіжними засобами, тарифи банку.
До позовної заяви банк додав витяг з публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, у якому відсутні дані про ознайомлення із вказаним документом ОСОБА_1 під час підписання 19.02.2021 заяви про приєднання (а.с.19-24).
19.02.2021 відповідачем підписаний паспорт споживчого кредиту за карткою «Просто картка» (а.с.11). 
Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору №009/9483332-ССN від 19.02.2021, укладеного з ОСОБА_1 , остання станом на 09.06.2024 має заборгованість в сумі 107437,59 грн., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 56971,54 грн.; заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочена) - 50466,05 грн. Сплачено відсотків на суму 29928,32 грн., погашено основну сума боргу на суму 27062,65 грн. (а.с.64).
08.05.2024 ОСОБА_1 направлено повідомлення-вимогу про те, що у зв`язку з тривалим невиконанням своїх зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість по кредиту станом на 08.05.2024 в сумі 56971,54 грн. - основний борг (в т.ч. прострочений), 50466,05 грн. - заборгованість за відсотками, (в т.ч. прострочених), а тому вимагають виконати взяті на себе зобов`язання протягом 30 днів з дати одержання повідомлення, але не пізніше 45 днів з дня направлення банком даного повідомлення (а.с.16-18).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У Заяві - договорі про приєднання до публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №009/9483332-CCN від 19.02.2021 процентна ставка не зазначена.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами.
Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети, яка не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Тобто, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
При цьому, у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що банк має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Як вже було зазначено, у підписаній відповідачем Заяві - договір про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №009/9483332-CCN відсутні дані про бажання та згоду ОСОБА_1 отримати кредитні кошти на умовах, зазначених позивачем у позовній заяві, а також на умовах, наведених у доданому до позовної заяви Витягу з публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували, що відповідач погодився з отриманням кредиту та що саме ці Тарифи та Умови і Правила розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи Заяву - договір про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №009/9483332-CCN, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати процентів, у зазначеному в ньому розмірах і порядку нарахування, або в подальшому не змінювались, а тому такий Витяг з публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб не може вважатися складовою частиною кредитного договору, укладеного банком з відповідачем.
При цьому, долучений Паспорт споживчого кредиту є способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту та його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.
Вказане відповідає висновкам викладеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20.
Щодо заборгованості по тілу кредиту, то колегія суддів враховує наступне.
Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
У пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Отже, виписка по картковому рахунку у сукупності з іншими доказами є підтвердженням чи користувався відповідач кредитними коштами (чи отримував готівку у банкоматі та відділенні банку, чи купував товари та чи перерахував кошти на інші рахунки), якщо користувався, то в якому розмірі, чи здійснював повернення кредитних коштів позивачу, якщо здійснював, то в якому розмірі, та чи не перевищує сума повернутих відповідачем кредитних коштів суму отриманого ним кредиту.
Дослідивши надану банком виписку, колегія суддів звертає увагу, що в ній міститься інформація про рух коштів, починаючи з 19.02.2021 року.
З виписки видно, що відповідач регулярно користувалася наданими банком коштами. 
В той же час з даної виписки також вбачається, що ОСОБА_1 здійснювала і погашення заборгованості.
Відповідно до здійснених судом першої інстанції розрахунків, яким було враховано відсутність узгоджених умовами договору розміру відсотків, а також враховано, що банком було списано в рахунок погашення заборгованості сплачені ОСОБА_1 кошти у розмірі 29928,32 грн., суд дійшов правомірного висновку про зменшення розміру заборгованості за тілом кредиту на вказану суму.
Доводи апеляційної скарги вказаних висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, судова колегія вважає, що аргументи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, - 

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Такскомбанк» Федорюк Ірини Ігорівни - залишити без задоволення. 
Рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 03 березня 2025 року- залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України. 

Судді