ПОСТАНОВА 
Іменем України

02 квітня 2025 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 385/1651/24
провадження № 22-ц/4809/677/25 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Чельник О. І.,
за участі секретаря – Бойко В. В.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Гайворонська міська рада,
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою Гайворонської міської ради на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13 січня 2025 року у складі судді Венгрина М. В. і

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст вимог позовної заяви

В листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Гайворонської міської ради та просив внести зміни до договору оренди землі від 20 вересня 2017 року, укладеного між ОСОБА_1 та Гайворонською міською радою, шляхом визнання додаткової угоди до вказаного договору оренди землі укладеною в редакції, викладеній в прохальній частині позовної заяви.
Позовна заява мотивована тим, що 20 вересня 2017 року між ОСОБА_1 та ГУ Держгеокадастру в Кіровоградській області укладено строком на сім років договір оренди земельної ділянки від 20 вересня 2017 року, за умовами якого надано позивачеві в оренду земельну ділянку площею 17,0976 кв. м., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території с. Соломія Гайворонської міської ради Голованівського району Кіровоградської області, за межами населеного пункту, та має кадастровий номер 3521185100:02:000:2022.
З набранням 27.05.2021 чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних» відповідач є орендодавцем згідно вказаного договору оренди, як власник та розпорядник спірної земельної ділянки.
11 березня 2024 року позивач звернувся до Гайворонської міської ради із заявою про поновлення даного договору оренди земельної ділянки, до якої додано проект додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, який міською радою отримано 22.03.2024. 
На 58 сесію VIII скликання Гайворонською міською радою підготовлено проєкт рішення «Про поновлення на новий строк договору оренди землі укладеного з гр. ОСОБА_1 ». та за результатами поіменного голосування рішення не прийнято.
Позивач вважав, що зазначений факт жодним чином не свідчить про наявність заперечень у відповідача на поновлення права оренди за позивачем, оскільки рішення про відмову також не приймалось. 
Оскільки ОСОБА_1 повністю дотримався умов використання земельної ділянки та належним чином у встановлені строки надав необхідний пакет документів, заявивши про бажання поновити орендні правовідносини, однак, Гайворонська міська рада у встановлений законодавством термін не прийняла жодного рішення по суті правовідносин, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13 січня 2025 року позов  ОСОБА_1 до Гайворонської міської ради про внесення змін до договору оренди земельної ділянки задоволено.
Внесено зміни до Договору оренди землі від 20 вересня 2017 року, укладеного між орендарем  ОСОБА_1 та орендодавцем Гайворонською міською радою щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3521185100:02:000:2022 шляхом визнання укладеною додаткової угоди до вказаного договору оренди землі наступного змісту:
«Додаткова угода до Договору оренди землі від 20.09.2017
11.03.2024                                                                         м. Гайворон
Гайворонська міська рада Кіровоградської області в особі міського голови Волуйка Романа Тарасовича, який діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» з одного боку (далі - Орендодавець) та ОСОБА_1 (далі - Орендар) за взаємною домовленістю уклали цю додаткову угоду про таке:
Внести зміни до Договору оренди землі від 20.09.2017 наступним чином:
1. Продовжити строк дії Договору оренди землі від 20 вересня 2017 року на 7 (сім) років починаючи з первісної дати його закінчення.
2. Всі інші умови вищевказаного Договору оренди земельної ділянки не визначені даною угодою, залишаються незмінними.
3. Ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору оренди землі від 20.09.2017 і набирає чинності після набрання законної сили рішенням суду та підлягає державній реєстрації права оренди, яке оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Орендодавець                                                 Орендар
Гайворонська міська рада                                 Охрименко Борис Олександрович
Код ЄДРПОУ: 04055297                                 РНОКПП: НОМЕР_1 
26300, Кіровоградська область,                         24400, Вінницька область,
Голованівський район, м. Гайворон,                   Гайсинський район, м. Бершадь,
пл. Героїв Майдану, 5,                                   вул. Шевченка, 42
тел. НОМЕР_2                                                  тел. НОМЕР_3 
міський голова  
____________ Р. Т. Волуйко                                ___________ Б. О. Охрименко».
Рішення суду мотивовано тим, що позивач дотримався процедури поновлення договору оренди на новий строк, завчасно повідомив теперішнього розпорядника земельної ділянки, орендодавця, про намір продовжити орендні правовідносини з додаванням проекту відповідної додаткової угоди, продовжує належним чином користуватися орендованою земельною ділянкою, чого не заперечила представник відповідача, сплачує орендну плату, від орендодавця ніяких претензій до орендаря за час оренди не було, а також орендодавець не направляв орендареві жодних листів про неможливість продовження договору оренди та не здійснив жодних юридично значущих дій спрямованих на припинення відносин.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Гайворонська міська рада просить скасувати рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13 січня 2025 року та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та таким, що прийняте при неповному встановлені обставин та з неправильною оцінкою обставин, які мають значення для справи.
Усі рішення, що стосуються оренди земель комунальної власності міська рада приймає на своєму пленарному засіданні більшістю голосів від загального складу ради.
11 березня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Гайворонської міської ради з листом-повідомленням про намір поновлення договору оренди земельної ділянки від 20 вересня 2017 року на новий строк з пропозицією підписати відповідну додаткову угоду до договору, долучивши проект додаткової угоди.
Вказаний лист-повідомлення з додатком було отримано відповідачем 22 березня 2024 року, а 25 квітня 2024 року за результатами поіменного голосування 58 сесії VIIIскликання Гайворонської міської ради не прийнято рішення «Про поновлення на новий строк договору оренди землі, укладеного з гр. ОСОБА_1 ».

Відзив на апеляційну скаргу

Від адвоката Тимощука Є. С., який представляє інтереси ОСОБА_1 , надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Розгляд справи у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

В судовому засіданні апеляційного суду, проведеного в режимі відеоконференції, представник позивача адвокат Тимощук Є. С. підтримав доводи апеляційної скарги.
Представник Гайворонської міської ради в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа.
Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Оскільки, відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, суд вирішив розглядати справу без участі осіб, які не з`явились, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що 20 вересня 2017 року між ГУ Держгеокадастру в Кіровоградській області, як орендодавцем, та  ОСОБА_1  , як орендарем, на підставі протоколу земельних торгів від 20.09.2017 укладено договір оренди земельної ділянки. 
Предметом договору є передача в строкове платне користування земельної ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 3521185100:02:000:2022, загальною площею 17,0976 га, яка знаходиться на території Соломіївської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області за межами населеного пункту. 
Договір оренди укладено на 7 років. 
Право оренди виникає у орендаря з моменту державної реєстрації права оренди. 
Пунктом 11.2 Договору визначено, що дія договору припиняється у разі, в тому числі, закінчення строку, на який його було укладено. 
Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна івід 16.09.2024 підтверджується, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» серія та номер 1423-ІХ, виданий 28.04.2021 Верховною Радою України, 08.10.2021 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 3521185100:02:000:2022, загальною площею 17,0976 га, яка знаходиться на території Соломіївської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області перереєстровано на іншого власника - Гайворонську міську раду.
Також наявний запис про реєстрацію іншого речового права - права оренди № 22942974 з 19.10.2017, підстава - рішення про державну реєстрацію на підставі договору оренди землі від 20.09.2017, видавник - орендар ОСОБА_1 , орендодавець ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області.
З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 23.10.2017 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 3521185100:02:000:2022, загальною площею 17,0976 га, яка знаходиться на території Соломіївської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, 19.10.2017 зареєстровано право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди від 20.09.2017, видавник: Головне управлінням Держгеокадастру в Кіровоградській області та  ОСОБА_1 . Строк дії терміном 7 років з правом пролонгації.
Згідно долучених квитанцій  ОСОБА_1 в період з 27.09.2017 по 14.05.2023 повністю та вчасно сплачував орендну плату за користування земельною ділянкою.
11 березня 2024 року  ОСОБА_1  звернувся до Гайворонської міської ради з листом-повідомленням про намір поновлення договору оренди земельної ділянки від 20 вересня 2017 року на новий строк та пропозицією підписати відповідну додаткову угоду до договору, долучив проєкт додаткової угоди.
Рекомендованим поштовим повідомленням підтверджується, що лист-повідомлення від 11 березня 2024 року з додатковою угодою уповноваженою особою Гайворонської міської ради отримано 22.03.2024.
З результатів поіменного голосування 58 сесії VIII скликання Гайворонської міської ради від 25.04.2024 вбачається, що Гайворонською міською радою під час голосування не прийнято рішення «Про поновлення на новий строк договору оренди землі укладеного з гр.  ОСОБА_1 ». 

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються спеціальним Законом України «Про оренду землі», ЗК України та загальними нормами ЦК України.
Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Майнові відносини, що виникають із договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору найму, регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі».
Згідно зі статтею 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі визначаються Законом України «Про оренду землі».
У статті 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
У частині першій статті 19 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін.
Відповідно до статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.
Правові підстави переважного права орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк визначені статтею 33 Закону України «Про оренду землі».
Так, відповідно до приписів статті 33 Закону України «Про оренду землі» після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (частина перша статті).
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку (частина друга статті).
До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проєкт договору (частина третя статті).
При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. Уразі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина четверта статті).
Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проєктом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передання земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина п`ята статті).
Відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді (частина дев`ята статті).
Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури поновлення договору оренди землі.
Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України.
При цьому реалізація переважного права на поновлення договору оренди, передбаченого частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива за умови як дотримання встановленої цією нормою (частини друга-п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі») процедури, так і наявності волевиявлення сторін.
Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23 січня 2019 року в справі № 902/619/17, від 27 червня 2019 року в справі № 923/925/18.
Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).
Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Матеріалами справи підтверджується, що 20 вересня 2017 року між Головним управлінням Держгеокадастру в Кіровоградській області, як орендодавцем, та  ОСОБА_1  , як орендарем, укладено договір оренди землі (далі – Договір) (а. с. 16-22). 
За змістом п. п. 1.1, 2.1., 2.2. Договору орендодавець на підставі наказу ГУ Держагеокадастру у Кіровоградській області від 03 березня 2017 року № 124 та протоколу земельних торгів від 20 вересня 2017 року № 1 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 3521185100:02:000:2022, загальною площею 17,0976 га, яка знаходиться на території Соломіївської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області за межами населеного пункту. 
Договір оренди укладено на 7 років (п. 3.1. Договору).
Відповідно до п. 3.2. Договору право оренди земельної ділянки виникає у орендаря з моменту державної реєстрації права оренди, яка вчиняється після виконанння п. 4.1. та п. 4.7. цього договору, а саме: сплати річної орендної плати за користування земельною ділянкою та винагороди виконавцю земельних торгів та витрат на підготовку лота.
Пунктом 11.2 Договору визначено, що дія договору припиняється у разі, в тому числі, закінчення строку, на який його було укладено. 
З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 23.10.2017 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 3521185100:02:000:2022, загальною площею 17,0976 га, яка знаходиться на території Соломіївської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, 19.10.2017 зареєстровано право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди від 20.09.2017, видавник: Головне управлінням Держгеокадастру в Кіровоградській області та ОСОБА_1 . Строк дії терміном 7 років з правом пролонгації (а. с. 23-24).
Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна івід 16.09.2024 підтверджується, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» серія та номер 1423-ІХ, виданий 28.04.2021 Верховною Радою України, 08.10.2021 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 3521185100:02:000:2022, загальною площею 17,0976 га, яка знаходиться на території Соломіївської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області перереєстровано на іншого власника - Гайворонську міську раду.
Також наявний запис про реєстрацію іншого речового права - права оренди № 22942974 з 19.10.2017, підстава - рішення про державну реєстрацію на підставі договору оренди землі від 20.09.2017, видавник - орендар ОСОБА_1 , орендодавець ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області (а. с. 39-40).
Згідно долучених квитанцій  ОСОБА_1 в період з 27.09.2017 по 14.05.2023 сплачував орендну плату за користування земельною ділянкою (а. с. 30-38).
11 березня 2024 року  ОСОБА_1  звернувся до Гайворонської міської ради з листом-повідомленням про намір поновлення договору оренди земельної ділянки від 20 вересня 2017 року на новий строк та пропозицією підписати відповідну додаткову угоду до договору, долучив проєкт додаткової угоди (а. с. 25-27).
Рекомендованим поштовим повідомленням підтверджується, що лист-повідомлення від 11 березня 2024 року з додатковою угодою уповноваженою особою Гайворонської міської ради отримано 22.03.2024 (а. с. 28).
З результатів поіменного голосування 58 сесії VIII скликання Гайворонської міської ради від 25.04.2024 вбачається, що Гайворонською міською радою під час голосування не прийнято рішення «Про поновлення на новий строк договору оренди землі укладеного з гр.  ОСОБА_1 » (а. с. 29).
Аналізуючи докази, які містяться в матеріалах справи, суд виходить з того, що сторони погодили укладення договору оренди землі від 20 версеня 2017 строком на 7 років, тобто до 20 вересня 2024 року.
До закінчення строку дії договору, а саме 11 березня 2024 року, ОСОБА_1 , як користувач спірної земельної ділянки з метою використання свого переважного права щодо укладення договору оренди землі на новий строк відповідно до частин першої-п`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» звернувся до відповідача із листом-повідомленням про намір поновити договір оренди землі та додав проект додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 20 вересня 2017 року.
За результатами його розгляду Гайвороснська міська рада 25 квітня 2024 року не прийняла рішення про поновлення договору оренди землі, укладеного з ОСОБА_1 .
Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» встановлює алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та передбачає певні правові запобіжники для захисту орендаря від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря.
У своїх постановах Верховний Суд неодноразово акцентував увагу на необхідності врахування під час розгляду спорів у подібних правовідносинах презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних правовідносин.
Суд зауважував, що відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права.
При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків.
Отже, законодавець, задекларувавши у тексті ЦК України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.
У межах розумної та добросовісної поведінки орган державної влади чи місцевого самоврядування як орендодавець, що представляє власника у спірних правовідносинах, може відмовити орендарю в укладенні договору, повідомивши його про наявність належних підстав для цього, зокрема про рішення орендодавця як власника більш розумно розпорядитись землею, чи вказавши на неналежне виконання орендарем умов договору.
Якщо ж власник такого рішення не прийняв, то за змістом статті 3 ЦК України та статті 33 Закону України «Про оренду землі» орган державної влади чи місцевого самоврядування (власник) зобов`язаний провести з орендарем добросовісні переговори, тобто добросовісно спробувати досягти домовленостей з орендарем: запропонувати, наприклад, конкретний розмір орендної плати, інший строк оренди тощо.
Адже орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має законодавчо передбачене переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин, а також право укласти договір оренди на новий строк.
Якщо орган державної влади чи місцевого самоврядування знехтував обов`язком добросовісно провести переговори (наприклад, явно безпідставно відмовив в укладенні договору), то слід керуватися тим, що такий орган зловживає своїм правом, порушуючи цим законні права орендаря.
Судовий захист у таких випадках передбачено лише для особи, яка належним чином виконувала свої обов`язки за договором та добросовісно використовувала належні їй права, тому орендодавець не може посилатися на свій захист на обставини, які свідчать про ухилення ним від проведення переговорів, та на власну недобросовісну поведінку, протиставляючи її легітимним прагненням та належній поведінці орендаря; водночас і орендар, що належно діяв, не може бути позбавлений можливості реалізації свого права на продовження орендних відносин, передбаченого законом, у тому числі через судовий захист. Інакше передбачене частиною дев`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» право орендаря оскаржити відмову, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі матиме лише декларативний характер та не призведе до відновлення порушеного права.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2025 року у справі № 137/1326/12 (провадження № 61-5861св24).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 дотримався вимог законодавства, які регламентують його поведінку, необхідну для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, останній може вважатись таким, що набув право «правомірного очікування на поновлення його договору на новий строк», натомість орендодавець відмовив йому в поновленні договору.
Разом з тим, результати голосування 58 сесії VIII скликання Гайворонської міської ради від 25.04.2024 не містять обґрунтованих заперечень відповідача проти поновлення договору, що свідчить про порушення відповідачем вимог статті 33 Закону України «Про оренду землі» та гарантій позивача на поновлення договору. 
Крім того, відповідач не виконав свій обов`язок про проведення з позивачем переговорів, з якими умовами відповідач не погодився. 
За таких обставин, встановивши, що позивач дотримався процедури поновлення договору оренди на новий строк, завчасно повідомив теперішнього розпорядника земельної ділянки, орендодавця, про намір продовжити орендні правовідносини з додаванням проекту відповідної додаткової угоди, продовжує належним чином користуватися орендованою земельною ділянкою, сплачує орендну плату, а не здійснив жодних юридично значущих дій спрямованих на припинення відносин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому не заслуговують на увагу суду.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки суд першої інстанції ухвалив в судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд 

У Х В А Л И В :

       Апеляційну скаргу Гайворонської міської ради залишити без задоволення, а рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13 січня 2025 року без змін.
       Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.
       Повний текст постанови складено 07.04.2025.

Головуючий суддя                                                 С. І. Мурашко 

Судді                                                                 С. М. Єгорова

О. І. Чельник