УХВАЛА

20 травня 2025 року 
м. Київ
справа №140/5836/24
провадження № К/990/18546/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Смоковича М. І.,
суддів: Мацедонської В. Е., Радишевської О. Р.,
перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними,
у с т а н о в и в :
29 квітня 2025 року зазначену скаргу подано засобами поштового зв`язку.
01 травня 2025 року скарга надійшла до суду касаційної інстанції.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Верховний Суд на підставі частини п`ятої статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» проаналізував ухвалені у цій справі судові рішення й установив, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив: визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо неврахування "щомісячної додаткової грошової винагороди" та "індексації грошового забезпечення" при обрахунку "грошової допомоги на оздоровлення", передбаченої статтею 10-1 та частиною третьою статті 15 Закону № 2011-XII за 2015-2017 рр.; визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування "індексації грошового забезпечення" при обрахунку "грошової допомоги на оздоровлення", передбаченої статтею 10-1 та частиною третьою статті 15 Закону № 2011-XII за 2018-2020 рр.; визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо неврахування "індексації грошового забезпечення" при обрахунку одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною другою статті 15 Закону № 2011-XII; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та доплату "грошової допомоги на оздоровлення", передбаченої статтею 10-1 та частиною третьою статті 15 Закону № 2011-XII за 2015-2017 рр. з урахуванням "щомісячної додаткової грошової винагороди" та "індексації грошового забезпечення", в т. ч. виплаченої на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 у справі № 140/5263/21, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29.12.2022 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2023 у справі № 140/6870/22; зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату "грошової допомоги на оздоровлення", передбаченої статтею 10-1 та частиною третьою статті 15 Закону № 2011-XII за 2018-2020 рр. з урахуванням "індексації грошового забезпечення", в т. ч. виплаченої на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 у справі № 140/5263/21, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29.12.2022 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2023 у справі № 140/6870/22; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та доплату одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною другою статті 15 Закону № 2011-XII з урахуванням "індексації грошового забезпечення", в т. ч. виплаченої на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 у справі № 140/5263/21, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29.12.2022 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2023 у справі № 140/6870/22.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року, позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення у вересні 2016 року, серпні 2017 року без врахування у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1  грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у вересні 2016 року, серпні 2017 року, з врахуванням у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення у вересні 2016 року, серпні 2017 року, червні 2018 року та червні 2020 року та одноразової грошової допомоги при звільненні без врахування індексації грошового забезпечення.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення у вересні 2016 року, серпні 2017 року, червні 2018 року та червні 2020 року та одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення, в тому числі виплаченої на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року у справі №140/5263/21, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2022 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року у справі № 140/6870/22.
В решті позову - відмовлено.
Не погодившись із зазначеними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Військова частина НОМЕР_1 оскаржила їх у касаційному порядку.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують приписи статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
У цій справі, суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. Предмет спору цієї справи не містить ознак, за яких її не можна було розглядати за правилами спрощеного провадження.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
Оцінивши доводи касаційної скарги, колегія суддів констатує, що автором касаційної скарги не наведено обґрунтованих посилань на існування обставин, передбачених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та такі обставини не встановлені судом з поданих матеріалів касаційної скарги.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За наведеного правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333 КАС України,
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року у справі № 140/5836/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                                М. І. Смокович

Судді                                                                                                    В. Е. Мацедонська

                                                                                                    О. Р. Радишевська