ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
05 травня 2025 року           справа №160/31332/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року у справі № 160/31332/24 (головуючий суддя у І інстанції – Смішлива Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                  ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо не зарахування до страхового та пільгового (підземного) стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.08.2020 по 31.12.2021 у ВП “Шахта ім. Д.Ф. Мельникова” АТ “Лисичанськвугілля”;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до страхового та пільгового (підземного) стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.08.2020 по 31.12.2021 у ВП “Шахта ім. Д.Ф. Мельникова” АТ “Лисичанськвугілля”;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням періоду роботи з 01.08.2020 по 31.12.2021 у ВП “Шахта ім. Д.Ф. Мельникова” АТ “Лисичанськвугілля” та відповідно до ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”, 25.03.2023.
В обґрунтування позову зазначив, що отримує пенсію за віком на пільгових умовах.
Відповідач не врахував до пільгового та страхового стажу позивача спірний період роботи в ВП “Шахта ім. Д.Ф. Мельникова” в зв`язку з несплатою підприємством страхових внесків.
Така бездіяльність відповідача є протиправною та порушує права позивача на належний розрахунок його пенсії відповідно до ст.8 Закону №345.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, викладене в листі від 16.10.2024 № 7771-7672/З-02/8-1200/24, яким відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 25.03.2023 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, зарахувавши до пільгового стажу період на підземних роботах у Відокремленому підрозділі “Шахта ім. Д.Ф. Мельникова” Акціонерного товариства “Лисичанськвугілля” з 01.08.2020 до 31.12.2021 на посаді гірника очисного забою з повним робочим днем під землею.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211,20 гривень.
Не погодившись з судовим рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
Обґрунтування апеляційної скарги.
Щодо зарахування до страхового та пільгового стажу позивача періоду роботи з 01.08.2020 по 31.12.2021 у ВП “Шахта імені Д.Ф. Мельникова АТ “Лисичанськвугілля”: за даними Реєстру застрахованих осіб за період роботи ОСОБА_1 у ВП “Шахта імені Д.Ф. Мельникова АТ “Лисичанськвугілля” з 01.08.2020 по 31.12.2021 відсутні відомості про сплату підприємством страхових внесків. 
Таким чином, відсутні підстави для зарахування до страхового та пільгового стажу позивача зазначеного періоду роботи.
Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З огляду на зазначене, суд надає оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги відповідача, не надаючи оцінку тій частині рішення суду першої інстанції, яка відповідачем не оскаржується.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Встановлені обставини справи.
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до Закону № 1058.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2024 у справі № 160/7375/24, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Луганській області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи, що дають право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 23.12.1991 по 08.10.1992 учнем гірника очисного вибою з повним робочим днем під землею, з 09.10.1992 по 22.09.1997 гірником очисного вибою з повним робочим днем під землею.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії на пільгових умовах по Списку № 1 відповідно до статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" у розмірі 80% середньої заробітної плати, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність з дня призначення пенсії з урахуванням висновків суду про зарахування до спеціального та пільгового стажу роботи ОСОБА_1 періодів роботи, що дають право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 23.12.1991 по 08.10.1992 учнем гірника очисного вибою з повним робочим днем під землею, з 09.10.1992 по 22.09.1997 гірником очисного вибою з повним робочим днем під землею.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.09.2024 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2024 у справі № 160/7375/24 у частині абзаців третьому, четвертому, шостому, сьомому резолютивної частини скасовано та у цій частині ухвалено нове рішення, яким, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи, що дають право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з 23.12.1991 по 08.10.1992 учнем гірника очисного вибою з повним робочим днем під землею, з 09.10.1992 по 22.09.1997 гірником очисного вибою з повним робочим днем під землею.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.06.2023 про перерахунок пенсії на пільгових умовах по Списку № 1 відповідно до ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” у розмірі 80% середньої заробітної плати, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність з дня призначення пенсії з урахуванням висновків суду про зарахування до спеціального та пільгового стажу роботи ОСОБА_1 періодів роботи, що дають право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з 23.12.1991 по 08.10.1992 учнем гірника очисного вибою з повним робочим днем під землею, з 09.10.1992 по 22.09.1997 гірником очисного вибою з повним робочим днем під землею.
Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 01.08.1992 позивач: 
-запис 20. - 11.03.2014 прийнятий гірником очисного вибою 4 р. з повним робочим днем під землею у ВП “Шахта імені Д.Ф. Мельникова АТ “Лисичанськвугілля”;
-запис 22. - 15.01.2015 присвоєно 5 розряд гірника очисного забою з повним робочим днем під землею;
-запис 23. - 10.04.2015 за результатом атестації робочих місць підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення;
-запис 25. - 05.07.2021 за результатом атестації робочих місць підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення.
Відповідно до розрахунку призначеної пенсії за віком номер пенсійної справи 121130004558 до пільгового підземного стажу за Списком № 1 зараховано періоди:
з 23.12.1991 до 08.10.1992 (00 років 09 місяців 16 днів), з 09.10.1992 до 22.09.1997 (04 роки 11 місяців 14 днів), з 11.03.2014 до 31.07.2020 (06 років 04 місяці 21 день), з 01.08.2022 до 10.08.2022 (00 років 00 місяців 10 днів), з 11.08.2022 до 31.03.2023 (00 років 07 місяців 21 день) та з 01.04.2023 до 31.05.2023 (00 років 02 місяці 00 днів), всього 12 років 11 місяців 22 дні.
До пільгового підземного стажу за Списком № 1 не зараховано періоди з 01.08.2020 до 31.12.2021 (01 рік 05 місяців 00 днів).
02.10.2024 позивач звернувся із заявою до відповідача про врахування до пільгового стажу роботи за Списком 1 періодів з 1.08.2020 по 31.12.2021 в ВАТ "Лисичанськвугілля" "Шахта ім.Д.Ф. Мельникова" Міністерства енергетики України, з 1.08.2022 по 24.06.2023 в ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля". 
Листом від 16.10.2024 відповідач повідомив, зокрема, що період роботи з 01.08.2020 по 31.12.2021 у ВП “Шахта ім. Д. Ф. Мельникова” АТ “Лисичанськвугілля” не зараховано до пільгового та страхового стажу у зв`язку з відсутністю сплати підприємством страхових внесків. Відомості про страховий стаж, спеціальний стаж та про нараховану заробітну плату з 01.01.2022 по 01.07.2022 в Реєстрі застрахованих осіб відсутні. 
Відповідно до відомостей Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 за 1999-2023 роки від 17.07.2023 (у межах позовних вимог) наявні інформація про сплату заробітної плати ВП "ШАХТА ІМЕНІ Д.Ф. МЕЛЬНИКОВА" АТ "ЛИСИЧАНСЬКВУГІЛЛЯ" (ідентифікаційний код 26349183) з березня 2014 року до грудня 2021 року, а також сплату страхових внесків за період з грудня 2014 року до липня 2020 року. Відомості про сплату страхових внесків з серпня 2020 року до грудня 2021 року та відомості по спецстажу відсутні.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати право позивача на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до Пенсійного фонду покладено на роботодавця.
Відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку відомостей про спецстаж (не подання підприємством-роботодавцем відповідних звітів) не є підставою для позбавлення особи права на пенсію на пільгових умовах в належному розмірі.
Оцінка суду.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з частиною першою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону № 1058-IV).
Система персоніфікованого обліку була введена в дію 01 січня 2004 року на виконання Указу Президента України від 4 травня 1998 року № 401 Про заходи щодо впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі обов`язкового державного пенсійного страхування згідно постанов Кабінету Міністрів України № 1854 від 12 грудня 2002 року та № 303 від 12 березня 2003 року.
Згідно з підпунктом 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1), за період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.
Додаток 4 до Положення це форма ОК-5, а додаток 3 до Положення це форма ОК-2.
Відповідно до пункту 2 Положення Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України, який є володільцем даних Реєстру застрахованих осіб.
Відповідно до частини 6 статті 20 Закону № 1058-IV страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.
Згідно з частиною 12 статті 20 Закону № 1058-IV страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок (частина 3 статті 24 Закону № 1058).
Статтею 106 Закону України № 1058-IV передбачено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.
У відповідності до статті 4 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI) платниками єдиного внеску є, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством.
Згідно із частинами 11 та 12 статті 9 Закону № 2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
З огляду на положення частин 1 та 2 статті 24 Закону № 1058-IV, законодавцем визначено дві обов`язкові умови для включення стажу роботи особи до страхового стажу, а саме:
1) особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню;
2) сплата страхових внесків у сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Як вказано у частині другій статті 24 Закону № 1058-IV, даними, за якими територіальними органами Пенсійного фонду України обчислюється страховий внесок, зокрема й щодо сплати страхових внесків, є дані, що містяться в системі персоніфікованого обліку в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Таким чином, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, та вказані внески підлягають сплаті незалежно від його фінансового стану.
За загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, а також не внесення відомостей по спеціальному стажу не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до Пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.
Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 27.03.2018 у справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16), від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а та від 20.03.2019 у справі № 688/947/17.
Відповідно до постанов правління Пенсійного фонду України (далі - ПФУ) № 7-6 від 10.06.2004 “Про затвердження Порядку формування і подачі органам ПФУ відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування”, № 26-1 від 05.11.2009 “Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування органам ПФУ”, № 22-2 від 08.10.2010 “Про Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” та № 25-2 від 03.12.2013 “Про визнання такою, що втратила чинність, постанови правління ПФУ від 08.10.2010 № 22-2”, якими затверджувалися “Довідники кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства”, встановлено код підстав для обліку спецстажу за № ЗП3013А1 та ЗП3014А2 для застрахованих осіб, які є працівниками, що зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці:
код ЗПЗ013А1 - працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці – жінкам.
Як свідчать матеріали справи, записами в трудовій книжці позивача, атестацією робочих місць підтверджена робота позивача на посаді гірника з повним робочим днем під землею з 01.08.2020 до 31.12.2021.
Отже, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку відомостей про спецстаж, не можуть бути підставою для не зарахування до страхового та пільгового стажу позивача спірних періодів його роботи.
З огляду на викладене, відповідачем протиправно не зараховано до страхового та пільгового стажу періоди роботи позивача з 01.08.2020 по 31.12.2021.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                               ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року у справі № 160/31332/24 – залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року у справі № 160/31332/24 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 05 травня 2025 є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 05 травня 2025 року.

Головуючий суддя                                                            І.Д. Компанієць

Судді                                                                                А.В. Гайдар

                                                                                             Е.Г. Казначеєв