ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 р. 	Справа № 440/12252/24	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Подобайло З.Г. ,  Ральченка І.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції: С.С. Сич) від 20.01.2024 року по справі № 440/12252/24
за позовом                 ОСОБА_1  
до                Міністерства внутрішніх справ України                        
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позвоом до Міністерства внутрішніх справ України (надалі - відповідач, МВС України), у якій просить суд:
- визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення без прийняття рішення заяви ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності;
- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, та за результатами її розгляду відповідно до п.9 Порядку № 850 прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.01.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення документів про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності.
Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України розглянути документи про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності та прийняти одне з рішень, передбачених пунктом 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що пунктом 4 Порядку № 850 встановлено, що якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно із рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплачено суми. Тобто виплату одноразової грошової допомоги при повторних оглядах МСЕК  обмежено законодавцем терміном 2 роки. У 2005 році за результатами первинного обстеження МСЕК позивачу встановлено втрату працездатності у розмірі 20% та ПАТ НАСК "ОРАНТА" 12.12.2005 було виплачено страхове відшкодування в сумі 1700 грн. За результатами повторного обстеження МСЕК позивачу 30.04.2024 встановлено ІІ групу інвалідності із втратою працездатності у розмірі 70% внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Оскільки після первинного огляду МСЕК (2005 рік) до повторного огляду МСЕК (2024 рік) пройшло більше 2 років, тому правових підстав для призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до постанови № 850 від 21.10.2015. 
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти її задоволення заперечував та просив відмовити. Вказав, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.01.2025 прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що  ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів органів внутрішніх справ, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 11.03.2005 /зворот а.с. 14/.
ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим Пенсійним фондом України 24.06.2024 /а.с.21/.
07 червня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області із заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015, до якої позивачем було додано, зокрема:
- копію свідоцтва про хворобу № 124-с /а.с. 15/;
- копію виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААГ № 532470 /а.с. 18/;
- копію довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії АГ № 0023487, в якій зазначено про причину втрати професійної працездатності ОСОБА_1 : захворювання, так, пов`язане з проходженням служби в ОВС /а.с. 19/;
- копію довідки до акта медико-соціальною експертною комісією серії ААГ № 532470, у якій зазначено щодо ОСОБА_1 наступні відомості: п. 7 Огляд інваліда - первинний;. 8. Група інвалідності та 9. Причина інвалідності: друга з 18.04.2024, захворювання, так, пов`язане з проходженням служби в ОВС; 11. Дата чергового переогляду: безстроково /зворот а.с. 18/.
27 червня 2024 року ліквідаційною комісією УМВС України в Полтавській області складено висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ "Про міліцію", у зв`язку з інвалідністю /зворот а.с. 38/. У цьому висновку зазначено, що день виникнення права на отримання грошової допомоги 18.04.2024, на підставі підпункту 3.2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850, одноразову грошову допомогу призначено ОСОБА_1 у розмірі з розрахунком: нарахована одноразова грошова допомога 605600,00 грн., раніше виплачена сума 1700,00 грн., розмір одноразової грошової допомоги до виплати: 603900,00 грн. /зворот а.с. 38/.
Листом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 27 червня 2024 року вих. № 4/Г-4829 л.к. "Про направлення матеріалів" на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 направлено до МВС України на розгляд пакет документів щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 з додатком на 14 арк. /а.с. 38/.
Листом від 26.07.2024 вих. № 4/Г-4829лк Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області повідомило ОСОБА_1 про те, що ліквідаційною комісією УМВС України в Полтавській області розглянуто заяву ОСОБА_1 від 07.06.2024 щодо виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015. Матеріали на виплату одноразової грошової допомоги опрацьовані та надіслані на розгляд до МВС України за вих.№ 4/Г-4829 л.к. від 27.06.2024. /а.с. 17/.
Листом відділу координації пенсійних питань Міністерства внутрішніх справ України від 31 липня 2024 року вих. № 22444-2024 повернуто ліквідаційній комісії УМВС України в Полтавській області матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як такі, що не відповідають вимогам законодавства /а.с. 37/. У цьому листі зазначено, що пунктом 4 Порядку передбачено, що якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми. Як з`ясовано з надісланих матеріалів, при первинному огляді МСЕК ОСОБА_1 встановлено 20 % професійної втрати працездатності та ПАТ НАСК «ОРАНТА» 12.12.2005 проведено виплату страхового відшкодування з обов`язкового особистого страхування працівників МВС України в розмірі 1700 грн. При наступному огляді МСЕК, яке проводилось 30.04.2024, ОСОБА_1 встановлено з 18.04.2024 другу групу інвалідності та 70% втрати професійної працездатності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Отже, установлення заявникові медико-соціальною експертною комісією другої групи інвалідності та 70 % втрати професійної працездатності (у 2024 році) відбулося в період понад два роки від дати встановлення 20% втрати професійної працездатності (у 2005 році), що суперечить умовам пункту 4 Порядку. Вказано, що невідповідність надісланих матеріалів вимогам Порядку унеможливила прийняття Міністерством рішення за ними.
Листом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 09.08.2024 вих. № 4/Г-4829лк повідомлено ОСОБА_1 про те, що відділом координації пенсійних питань МВС України, за дорученням керівництва Міністерства, спільно з відповідальними підрозділами апарату Міністерства внутрішніх справ України розглянуто матеріали щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 (далі - Порядок). Листом відділу координації пенсійних питань МВС України від 31.07.2024 № 22444-2024 матеріали повернуто, як такі що не відповідають вимогам законодавства та повідомлено, що пунктом 4 Порядку передбачено, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми. Як з`ясовано з надісланих матеріалів, при первинному огляді МСЕК ОСОБА_1 встановлено 20% професійної втрати працездатності та ПАТ НАСК «Оранта» 12.12.2005 проведено виплату страхового відшкодування з обов`язкового особистого страхування працівників МВС України в розмірі 1700,00 грн. При наступному огляді МСЕК, яке проводилось 30.04.2024, ОСОБА_1 встановлено з 18.04.2024 другу групу інвалідності та 70% втрати професійної працездатності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Отже, установлення ОСОБА_1 МСЕК другої групи інвалідності та 70 % втрати професійної працездатності (у 2024 році) відбулося в період понад два роки від дати встановлення 20% втрати професійної працездатності (у 2015 році), що суперечить умовам пункту 4 Порядку. Вказано, що невідповідність надісланих матеріалів вимогам Порядку унеможливила прийняття Міністерством рішення за ними. Враховуючи викладене, повернуто ОСОБА_1 матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги, як такі що не відповідають вимогам законодавства /а.с. 20/.
Вважаючи протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення без прийняття рішення заяви ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що МВС України в порушення вимог пункту 9 Порядку № 850 не здійснено розгляд заяви позивача по суті та не вирішено питання про призначення або про відмову у призначенні такої допомоги, тобто не прийнято конкретного рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».
Однак п. 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» закріплено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.
Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".
Статтею 23 Закону України «Про міліцію» встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності І групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначено постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850, якою затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок № 850).
Згідно з пунктом 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі:
250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи;
200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи;
150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.
Якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми (пункт 4 Постанови № 850).
Згідно з пунктом 7 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи:
заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов;
довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).
До заяви додаються копії:
довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;
постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;
акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;
сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;
документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).
Пунктом  8 Порядку № 850 передбачено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, або керівник уповноваженої установи МВС, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.
Відповідно до п.9 Порядку № 850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, або до уповноваженої установи МВС для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.
Отже, Порядком № 850 чітко встановлено, що рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги приймає саме Міністерство внутрішніх справ України.
Листом відділу координації пенсійних питань МВС України від 31.07.2024 № 22444-2024 матеріали повернуто ОСОБА_1 , як такі що не відповідають вимогам законодавства, без прийняття рішення.
Подібні правовідносини були предметом розгляду у Верховному Суді.
Зокрема у постановах від 03.04.2018 у справі № 750/5581/17, від 22.05.2018 у справі № 285/1538/17, від 16.03.2020 у справі № 641/10426/16-а, від 30.06.2021 у справі №822/2942/17, від 06.07.2022 у справі № 760/18634/16-а та від 22.09.2022 у справі № 360/1605/21, Верховний Суд дійшов висновку, що МВС України, в порушення вимог пункту 9 Порядку № 850, за результатами розгляду матеріалів про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності ІIІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходження служби в органах внутрішніх справ, конкретного рішення не прийняло, чим допустило протиправну бездіяльність.
Апеляційний суд не вбачає підстав для відступу від такої позиції та зазначає, що у цій справі судом встановлено, що позивачем було подано до відповідача пакет документів для вирішення питання про призначення грошової допомоги.
Однак, МВС протиправно не здійснено розгляд заяви позивача по суті та не вирішило питання про призначення або відмову у призначенні такої допомоги, тобто не прийняло конкретного рішення.
Бездіяльність відповідача не відповідає вимогам п.1 ч.2 ст.2 КАС України, оскільки відповідачем не були вчинені дії у спосіб, що визначений законом.
Апеляційний суд резюмує про порушення відповідачем вимог пункту 9 Порядку № 850, яким чітко передбачено, що МВС приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги із зазначенням мотивів такої відмови.
Доводи апеляційної скарги відповідача стосуються питання розгляду матеріалів щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги по суті та жодним чином не спростовують висновки суду першої інстанції про не прийняття Міністерством внутрішніх справ України жодного рішення за результатами розгляду матеріалів щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 850, у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності.
Відповідно, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на правові позиції Верховного Суду, викладені у постанові від 15.01.2024 у справі № 240/4317/23, які не є релевантними до спірних правовідносин.
Інші аргументи по суті спору, зазначені сторонами по справі, не вимагають детального обґрунтування, оскільки не є вирішальними.
Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. В апеляційній скарзі також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведених аргументів.
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України - залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.01.2024 по справі № 440/12252/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	І.С. Чалий 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.Г. Подобайло    І.М. Ральченко