Справа № 154/3808/24  Провадження №33/802/172/25 	Головуючий у 1 інстанції:Пустовойт Т. В. 	
	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2025 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участі захисника ОСОБА_1 - Кромського М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кромського Миколи Вікторовича на постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 31 січня 2025 року, 
ВСТАНОВИВ:
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.
Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 29 вересня 2024 року о 00:34 год. в м.Володимир на вул.Луцькій керував автомобілем марки «Рено», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись із такою постановою судді, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Кромський М.В. подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що вона є необґрунтованою та незаконною через невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Зазначає про те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів про керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Окрім того, вказує про те, що ОСОБА_1 не погоджувався із оглядом, який він пройшов на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу, однак такий факт не зафіксовано на відеозаписі. При цьому, у разі незгоди із таким результатом огляду, поліцейський зобов`язаний був направити ОСОБА_1 для проходження медичного огляду, проте цього зроблено не було. Також захисник вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений не уповноваженою особою, так як у наявній у матеріалах справи посадовій інструкції відсутні повноваження поліцейського на складення протоколу. Окрім того, така посадова інструкція не затверджена начальником Володимирського РВП ГУНП у Волинській області. При цьому, поліцейська Мартинюк А.М. з інструкцією була ознайомлена 30.10.2024, а протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений 29.09.2024. Тому така поліцейська не мала права складати протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , тобто він складений не уповноваженою особою, у зв`язку з чим є недопустимими доказом у справі. Окрім того, захисник вважає недопустимим доказом у справі роздруківку тесту із спеціального технічного приладу через те, що він містить дописи, які зроблені ручкою, а також через неможливість встановлення дати проведення огляду, посаду, спеціальне звання та ПІБ працівника поліції, який проводив огляд, ПІБ особи щодо якої було проведено огляд, місце проведення огляду.
Посилаючись на вищевикладене, апелянт просить скасувати оскаржувану постанову судді та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з`явився. Враховуючи це, а також відсутність клопотання цієї особи про відкладення розгляду справи, апеляційний суд вважає, що розгляд справи можливо провести у відсутності ОСОБА_1 , однак в присутності його захисника.
Перевіривши матеріали справи та доводи поданої апеляційної скарги в її межах, заслухавши думку захисника, який скаргу підтримав та просив задовольнити, апеляційний суд доходить наступного висновку.
За положеннями ст.245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.247, 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Апеляційний суд вважає, що судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.
Так, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у керуванні особою (водієм) транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Доказами у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
За положеннями ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
У поданій апеляційній скарзі сторона захисту вказує про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки такий не підтверджується належними і допустимими доказами. 
Проте, такі доводи на увагу суду не заслуговують з огляду на таке.
Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами, яким надана відповідна юридична оцінка у їх сукупності. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №139068 від 29.09.2024, за змістом якого ОСОБА_1 29 вересня 2024 року о 00:34 год. в м.Володимир по вул.Луцькій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, копію якого він відмовився отримувати, а також відмовився від надання пояснень;
- роздруківкою із спеціального технічного приладу «Drager 6810» від 29.09.2024, наряду з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з яких вбачається, що ОСОБА_1 як водій маючи ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів) проходив огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, і за його результатом перебував в стані алкогольного сп`яніння - 1,75 проміле, і це, як вбачається з матеріалів справи фіксувалось на боді-камеру, відеозапис чого міститься в матеріалах справи. Від підпису цих документів ОСОБА_1 відмовився;
- розпискою ОСОБА_1 від 29.09.2024, з якої вбачається, що йому було роз`яснено обов`язок не керувати транспортним засобом до повного витверезіння, яку підписувати він відмовився;
- рапортом працівника поліції від 29.09.2024, в якому фактично викладно ті ж обставини, що й у протоколі про адміністративне правопорушення;
- відеозаписами з боді-камери працівника поліції, на яких зафіксовано події, що викладені у протоколі. Зокрема, на відеозаписах зафіксовано як ОСОБА_1 на запитання працівника поліції відповідає, що рухався з «Турійського подвір`я», де вживав пиво. Надалі працівником поліції під час спілкування із ОСОБА_1 як водієм, у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим йому запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу, на що він погодився. Пройшовши огляд, його результат був позитивний - 1,75 % проміле алкоголю, з яким був згідний ОСОБА_1 . На пропозицію працівника поліції для проходження медичного огляду ОСОБА_1 не виявив бажання. Після цього, працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, який ОСОБА_1 підписувати відмовився. Не підписав він також і інших адміністративних матеріалів, які йому пропонувались підписати. 
Такі докази на думку апеляційного суду є цілком належними і допустимими, якими підтверджено події, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною доказами, що містяться в матеріалах справи і, які суд вважає належними та допустимими в розумінні ст.251 КУпАП. 
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме - у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а накладене на нього адміністративне стягнення повністю відповідає вимогам ст.23, 33 КУпАП. 
При цьому, безпідставними є доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки як вбачається із відеозапису, на запитання працівника поліції він відповів, що рухається із «Турійського подвір`я», де вживав пиво. Окрім того, протягом усього спілкування з працівниками поліції на місці події ОСОБА_1 не вказував, що він не керував транспортним засобом. 
Також апеляційний суд не бере до уваги твердження сторони захисту про те, що працівниками поліції порушено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння із посиланням на те, що ОСОБА_1 після проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу не було запропоновано пройти медичний огляд через його незгоду з пройденим оглядом, оскільки це повністю спростовується інформацією, яка зафіксована на відеозаписі з боді-камери. Так, після проходження огляду на місці зупинки, ОСОБА_1 було запропоновано проїхати в медичний заклад, однак він відмовився і, при цьому був згідний з результатом, який показав спеціальний технічний прилад. 
Окрім того, безпідставними є апеляційні доводи про недопустимість як належного доказу роздруківки із спеціального технічного приладу, за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння, із посиланням на те, що він на даний час не повністю читабельний, оскільки такий доказ оцінено наряду з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та іншими наявними у справі доказами, якими в сукупності і підтверджено факт проходження огляду та його позитивного результату. 
Таким чином, вищенаведені та усі інші доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення та перевірені у порядку ст.294 КУпАП, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.
А тому, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова судді, - без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кромського Миколи Вікторовича залишити без задоволення, а постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 31 січня 2025 року, - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського
апеляційного суду                                                         В.А. Подолюк