ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року	Львів	Справа № 380/24154/23 пров. № А/857/24208/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді –                                                             Ніколіна В.В.,
суддів –                                                                                Гінди О.М., Матковської З.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року (суддя – Лунь З.І., м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

                                                         ВСТАНОВИВ:

           ОСОБА_1 у жовтні 2023 року звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив: визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо складення та надання до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 №С/14404 від 06.09.2023, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/11598/23, без включення до неї виплат у повному розмірі; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 (за посадою, відповідною (аналогічною) останній штатній посаді) станом на 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового  окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, зокрема, з урахуванням надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65 % від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років та премії у розмірі 140 % від посадового окладу, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2023 пенсії ОСОБА_1 .
          Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року позов задоволено повністю.
          Представник позивача, адвокат Хлопецький О.О., звернувся до суду першої інстанції в порядку ст.383 КАС України із заявою про визнання протиправними дій та бездіяльності відповідача при виконанні судового рішення у справі №380/24154/23. В якій просив: визнати окремою ухвалою суду протиправними дії, вчинені ІНФОРМАЦІЯ_1 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року у справі № 380/24154/23, а саме щодо застосування для обрахунку додаткових видів грошового забезпечення та премії у довідці від 12 серпня 2024 року № 1159/12/12019 розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, відмінних від встановлених судовими рішеннями у справах № 380/11598/23 та № 380/24154/23; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, взамін довідки від 12 серпня 2024 року № 1159/12/12019, оновлену довідку про розмір грошового забезпечення, для обчислення та перерахунку з 1 лютого 2023 року його пенсії, у якій обрахунок надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень та премії здійснити виходячи із встановлених судовими рішеннями розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, обчислених із врахуванням зміненого розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року.
          Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року заяву залишено без задоволення.
          Не погодившись з постановленою ухвалою суду першої інстанції її оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що його вимоги у заяві в порядку статті 383 КАС України не виходять за межі підстав та предмету спору у справі №380/24154/23, оскільки виготовлення довідки для перерахунку пенсії є регульований чинними нормативно-правовими актами процес і залежить лише від вихідних даних – розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, а також розмірів (відсоткових значень) додаткових видів грошового забезпечення та премії.
Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Враховуючи те, що клопотання від учасників справи про розгляд справи за їх участю відсутні, апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що питання розміру видів грошового забезпечення не було предметом спору у даній справі.

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком з огляду на наступні обставини.
Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства. Суд займає активну позицію не лише під час вирішення публічно-правового спору, але й після набрання судовим рішенням законної сили.
У рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).
Відповідно до частини третьої статті 129-1 Конституції України контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Також Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві ,,Скордіно проти Італії (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі ,,Сіка проти Словаччини (Sika v. Slovaki), № 2132/02, пп. 24-27, від 13 червня 2006 року, пп. 18 рішення ,,Ліпісвіцька проти України №11944/05 від 12 травня 2011 року).
Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах ,,Бурдов проти Росії від 07.05.2002, ,,Ромашов проти України від 27.07.2004, ,,Шаренок проти України від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.
Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі ,,Сокур проти України (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі ,,Крищук проти України (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009 року).
Статтею 382 КАС України передбачений судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах.
Відповідно до частин 1 та 2 вказаної статті суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З аналізу викладених норм убачається, що судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.
Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.
Така позиція суду узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними ухвалах від 16.09.2020 та від 12.01.2022 у справі №826/9960/15 (№11-1403апп18).
Суд зауважує, що судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Водночас, крім зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382 КАС України), КАС України передбачає ще один вид судового контролю за виконанням судового рішення шляхом визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).
Так, частина перша 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Отже, вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Однак, підстави їх застосування є різними, а саме:
невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача (стаття 382 КАС України);
обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з виконанням (неналежним виконанням) судового рішення у справі (стаття 383 КАС України).

Львівський окружний адміністративний суд 12.02.2024 ухвалив рішення у справі № 380/24154/23, яким вирішив адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю; визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо складення та надання до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 №С/14404 від 06.09.2023, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/11598/23, без включення до неї виплат у повному розмірі; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 (за посадою, відповідною (аналогічною) останній штатній посаді) станом на 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, зокрема, з урахуванням надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65 % від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років та премії у розмірі 140 % від посадового окладу, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2023 пенсії ОСОБА_1 .. Це рішення набрало законної сили 05.08.2024.
На виконання означеного судового рішення ОСОБА_1 отримав довідку про розмір грошового забезпечення від 12.08.2024 №1159/12/ НОМЕР_1 , видану ІНФОРМАЦІЯ_4 , на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду, в якій зазначено, що розмір грошового забезпечення за нормами чинними на 01.01.2023 за посадою, відповідною (аналогічною) його останній штатній посаді становить 35222,25грн. (посадовий оклад 10310,00грн, оклад за військовим званням 2250,00грн., надбавка за вислугу років 50% 4125,00грн., надбавка за особливості проходження служби 65% 8043,75грн, надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15%-1015,50, премія 140% - 9478,00грн.).
Заявник не погоджується із розмірами окремих видів грошового забезпечення, що вказані в означеній довідці та вважає, що їх розмір повинен відповідати розміру видів грошового забезпечення, що вказаний у довідці ІНФОРМАЦІЯ_3 від 06.09.2023 №С/14404, що була видана на виконання рішення суду від 23.06.2023 у справі №380/11598/23.
Як вірно зазначає суд першої інстанції, з рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.02.2022 у справі №380/24154/23 видно, що предметом спору у цій справі була протиправна бездіяльність відповідача щодо невключення у довідку №С/14404 від 06.09.2023, видану на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/11598/23 надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65 % від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років та премії у розмірі 140 % від посадового окладу.
Питання розміру видів грошового забезпечення не було предметом спору в даній справі.
Варто зазначити, що у рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 у справі № 380/24154/23 суд вказав, що у такій довідці обов`язково зазначаються відомості про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, зокрема, надбавка за особливості проходження служби та премія у конкретно визначеному розмірі за останньою штатною посадою.
Стосовно розрахунку саме згаданих складових, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 суд не вирішував.
Крім того, як видно з постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2024 у цій справі, то суд вказав, що відповідач при виготовленні та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідки про розмір грошового забезпечення позивача (за посадою, відповідною (аналогічною) останній штатній станом на 01.01.2023, зобов`язаний був у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ скласти на направити цю довідку із розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року із застосовуванням розмірів надбавки за особливості проходження служби та щомісячної премії виключно на підставі рішення Міністра оборони України від 01.02.2023 № 2683/з та Порядку № 260. Відповідно до п. 1.2 рішення Міністра оборони України від 01.02.2023 № 2683/з іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців Сил спеціальних операцій Збройних Сил України) встановлено надбавку за особливості проходження служби в мінімальному розмірі 65 % посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки з вислугу років, а премія згідно додатку 1 140% від посадового окладу.
Водночас відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704 ( зі змінами) розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з відповідним додатком.
Апеляційний суд резюмує, що суд першої інстанції не мав підстав для висновку про протиправність дій ІНФОРМАЦІЯ_3 при складенні довідки від 12.08.2024 №1159/12/12019.
Доводи скаржника зазначені в апеляційній скарзі та обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді, оскільки, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанцій правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

                                                    ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року в справі №380/24154/23 – без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	В. В. Ніколін 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	З. М. Матковська