ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2025 року	Львів	Справа № 260/3317/24 пров. № А/857/18644/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
судді-доповідача                                                                 Обрізка І.М.,
суддів                                                                                   Іщук Л.П.,  Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційна скарга Головного управління ДПС у Закарпатській області на додаткове рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 липня 2024 року прийняте суддею Калинич Я.М. у місті Ужгород у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сілена» до Головного управління ДПС у Закарпатській області, Державної податкової служби України про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

                                                              встановив:

ТОВ «Сілена» (надалі – ТОВ, позивач) звернулося з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області ( далі – ГУ ДПС у Закарпатській області), Державної податкової служби України ( далі – ДПС України ) в якому просило суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Закарпатській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відмову в реєстрації податкової накладної від 07.03.2024 №10684174/30696981;
- зобов`язати ДПС України зареєструвати в ЄРПН складену ТОВ «Сілена» податкову накладну №2/1 від 08.02.2024 датою її фактичного надходження;
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Закарпатській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відмову в реєстрації податкової накладної від 07.03.2024 №10684175/30696981;
- зобов`язати ДПС України зареєструвати в ЄРПН складену ТОВ «Сілена» податкову накладну №3/1 від 08.02.2024 датою її фактичного надходження.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 червня 2024  у справі № 260/3317/24 позов задоволено. 
26 червня 2024 до Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення в частині розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15990,00 грн.
27 червня 2024 до суд від ГУ ДПС у Закарпатській області надійшла заява про зменшення розміру судових витрат.
До заяви представником позивача долучено документи на правничу допомогу на суму 15990,00 грн.
На підтвердження понесених витрат на оплату послуг адвоката представник позивача долучив копію договору про надання правової допомоги від 17 квітня 2024, рахунок №004013 від 09.05.2024, рахунок №004110 від 04.06.2024, акт виконаних робіт №004013 від 09.08.2024, акт виконаних робіт №004110 від 04.06.2024, платіжну інструкцію №118 від 17.05.2024, статут адвокатського об`єднання «Греца і партнери», детальний опис робіт (послуг), та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Додатковим рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 липня 2024 у справі № 260/3317/24 заяву представника позивача задоволено частково:
- стягнуто на користь ТОВ «Сілена» за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Закарпатській області  витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн; 
- стягнуто на користь ТОВ «Сілена» за рахунок бюджетних асигнувань ДПС України  витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.
У іншій частині вимог заяви – відмовлено.
Приймаючи додаткове рішення у цій справі суд першої інстанції виходив з того, що такі не відповідають критерію розумності їх розміру у співвідношенні до складності справи, а тому не можуть бути визнані судом обґрунтованими у розмірі, зазначеному позивачем.
Враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, суд дійшов висновку, що стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь ТОВ підлягає вартість витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ГУ ДПС у Закарпатській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, та порушенням норм матеріального і процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що ГУ ДПС у Закарпатській області, ДПС України є бюджетними установами, які фінансуються з Державного бюджету України, що свідчить про неспівмірність покладення на орган державної влади всього тягара витрат на правничу допомогу, що може собі дозволити суб`єкт господарювання. Тобто, фінансовий стан сторін є неспівмірним.
Судом першої інстанції не враховано, що дана справа є справою незначної складності, не потребує значних витрат зусиль та часу для формування правової позиції. Окрім того, у межах справи відсутня необхідність встановлення фактичних обставин справи та доказування щодо таких обставин.
Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник позивача відсутній при розгляді такої справи по суті та ухваленні рішення суду, що додатково вказує на відсутність значних зусиль для розгляду такої справи. Даний спір не потребував значних затрат часу, а ведення цієї справи у суді не вимагало значного обсягу юридичної та технічної роботи для адвоката, зокрема, в частині складення та подання заяви, клопотань, інших документів процесуального характеру.
Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що рішення суду є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підтвердження понесених витрат на оплату послуг адвоката представник позивача долучив копію договору про надання правової допомоги від 17 квітня 2024, рахунок №004013 від 09.05.2024, рахунок №004110 від 04.06.2024, акт виконаних робіт №004013 від 09.08.2024, акт виконаних робіт №004110 від 04.06.2024, платіжну інструкцію №118 від 17.05.2024, статут адвокатського об`єднання «Греца і партнери», детальний опис робіт (послуг), та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно п. 5.1 розділу 5 договору за послуги клієнт сплачує виконавцю гонорар в наступних розмірах: 1800,00 грн. за одну годину роботи старшого партнера об`єднання, 1500,00 грн. за одну годину роботи партнера об`єднання та 1200,00 грн. за одну годину роботи адвоката об`єднання, 1000,00 грн. за одну годину роботи помічника адвоката Об`єднання.
Оплата виконуваних Виконавцем робіт (наданих послуг) здійснюється клієнтом протягом трьох робочих днів з моменту отримання рахунку Виконавця (п. 6.1 розділу 6 договору).
Відповідно до актів виконаних робіт Адвокатським об`єднанням «Греца і партнери» ТОВ «Сілена» надано наступні послуги з правової допомоги:
- аналіз наданих ТОВ «Сілена» документів на предмет наявності перспективи в оскарженні рішень про відмову у реєстрації податкових накладних (1,20 год.) вартістю 1800,00 грн.;
- додатковий аналіз наданих ТОВ «Сілена» документів на предмет наявності перспективи в оскарженні рішень про відмову у реєстрації податкових накладних (0,54 год.) вартістю 810,00 грн.;
- підготовка позовної заяви про визнання протиправними та скасування рішень ГУ ДПС у Закарпатській області про відмову у реєстрації податкових накладних ТОВ №2/1 від 08.02.2024 та №3/1 від 08.02.2024 (6,92 год.) вартістю 10380,00 грн.;
- підготовка додаткових пояснень у справі №260/3317/24 у контексті доводів відзиву ГУ ДПС у Закарпатській області (2,00 год.) вартістю 3000,00 грн.
Загальна вартість наданих ТОВ «Сілена» згідно з актами виконаних робіт послуг на правову допомогу склала 15990,00 грн.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до пункту першого частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до статей 1, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною сьомою статті 134 КАС України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначена вартість виконаної роботи є значно завищеною і на переконання апеляційного суду, з урахуванням наведених правових норм та встановлених фактичних обставин обґрунтованим та достатнім буде розмір відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 8000 грн, є співмірний у співвідношенні до обсягу наданих позивачу послуг та складності справи.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а додаткове рішення суду без змін.
Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
                                                               постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області залишити без задоволення, а додаткове рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 липня 2024 року  у справі № 260/3317/24 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	І. М. Обрізко 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	Т. І. Шинкар