П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 521/5011/25	

 	Головуючий в 1 інстанції: Громік Д.Д.                                  Дата і місце ухвалення: 14.04.2025р., м. Одеса                                                                                                    	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –   Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
–          Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 14 квітня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м.Одеси з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 05.07.2024р. №С/10543, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210 КУпАП. 
Також, позивач просив закрити провадження про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 цього Кодексу. 
Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 01 квітня 2025 року адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк, який обчислюється з дня отримання ним копії вказаної ухвали, для усунення недоліків. 
При постановленні вказаної ухвали суд першої інстанції дійшов висновку про невідповідність позовної заяви вимогам ч.5 ст.160 КАС України, а саме:
-          п.2 ч.5 ст.160 КАС України – не зазначено відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету відповідача;
-          п.6 ч.5 ст.160 КАС України – відсутні відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;
- п.7 ч.5 ст.160 КАС України - відсутні відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;
- п.8 ч.5 ст.160 КАС України - відсутнє зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;
- п.11 ч5 ст. 160 КАС України – відсутнє власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Крім цього, суд зазначив про необхідність надання до суду позовної заяви про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення в паперовій формі.
На виконання вимог вказаної ухвали суду ОСОБА_1 надав до суду позов, оформлений відповідно до ст.160 КАС України, з додатками у паперовій формі. 
Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 14 квітня 2025 року позовну заяву повернуто позивачу на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України – у зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви, яку залишено без руху. 
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу від 14.04.2025р. та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання  про відкриття провадження у справі. 
В своїй скарзі апелянт зазначає, що при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції необґрунтовано виходив з того, що позивачем не виконано вимог п.6 та п.7 ч.5 ст.160 КАС України. Із змісту вказаних норм слідує, що відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору та відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви вказуються лише у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору (п.6 ч.5 ст.160 КАС України) та якщо заходи забезпечення доказів або позову здійснювалися (п.7 ч.5 ст.160 КАС України). В протилежному випадку зазначення відповідних відомостей не визначено процесуальним законом як обов`язкове. 
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі ч.2 ст.312 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Статтями 160, 161 КАС України визначено вимоги до позовної заяви та документів, що до неї подаються, а наслідки недотримання таких вимог передбачено статтею 169 КАС України.
Так, частинами 1, 2 статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Зміст наведених норм дає підстави дійти висновку, що залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання. Недоліки можуть стосуватися як позовної заяви (змісту та форми), так і порядку подання. 
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Повертаючи спірною ухвалою від 14.04.2025р. позовну заяву ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, яку було залишено без руху ухвалою від 01.04.2025р., а саме: позивачем не виконано вимоги, передбачені п.6 та п.7 ч.5 ст.160 КАС України.
Відповідно до ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються, зокрема:
- відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору (п.6);
- відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися (п.7).
Зі змісту вказаних норм слідує, що відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору зазначаються в позовній заяві лише у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору. 
Пунктом 3 частини першої статті 288 КУпАП передбачено оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Тобто, чинним законодавством не встановлено обов`язкового досудового порядку урегулювання спору щодо оскарження постанов у справі про адміністративне правопорушення. 
Аналогічно, як слідує зі змісту п.7 ч.5 ст.160 КАС України, відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви обов`язково зазначаються в позовній заяві лише у випадку, якщо такі заходи здійснювалися. 
Відсутність в позовній заяві відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви свідчить про нездійснення таких заходів.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.
Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду, як елемент права на справедливий суд, згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції не правильно застосував положення п.6, п.7 ч.5 ст.160 КАС України, помилково повернув позовну заяву позивачу, позбавивши його, таким чином, права на судовий захист.
Статтею 320 КАС України передбачено право суду апеляційної інстанції за наслідками скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до ч.3 ст.312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,- 

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 14 квітня 2025 року скасувати.
Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.
                                                            Повний текст судового рішення виготовлений 26 травня 2025 року.

Головуючий:                                                                                                                     І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов

                                                                                                                                        О.В. Лук`янчук