УХВАЛА 
25 квітня 2025 року 
м. Київ
справа № 757/13201/24-ц
провадження № 61-3503 св 25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В.,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом  ОСОБА_1 до Національної академії аграрних наук України, треті особи: Державне підприємство «Дослідне господарство «Радехівське» Інститут сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, 
за касаційної скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 11 лютого 2025 року у складі колегії суддів: Сушко Л. П., Болотова Є. В., Олійника В. І.,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним вище позовом, в якому просив: 1) визнати незаконним (протиправним) та скасувати наказ 
від 22 лютого 2024 року № 71-к Національної академії аграрних наук України 
(далі - НААН України)про звільнення його; 2) поновити його на посаді виконуючого обов`язки Державного підприємства «Дослідне господарство «Радехівське» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України» (далі - ДП «ДГ «Радехівське» Інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН України»); 3) допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення його на посаді виконуючого обов`язки директора ДП «ДГ «Радехівське» Інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН України».
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2024 року у складі судді Ільєвої Т. Г. позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано незаконним (протиправним) та скасовано наказ від 22 лютого 2024 року 
№ 71-к НААН України про звільнення ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки ДП «ДГ «Радехівське» Інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН України». Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки директора ДП «ДГ «Радехівське» Інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН України».
Постановою Київського апеляційного суду від 11 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.
Рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
17 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київськогоапеляційного суду від 11 лютого 2025 року, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати і залишити в силі рішення Печерського районного суду м. Києва 
від 16 жовтня 2024 року.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій 
статті 389 ЦПК України. 
Підставою касаційного оскарження судового рішення заявник, у змісті касаційної скарги, зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права 
та порушення норм процесуального права, а саме: 1) Застосування норм права 
без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду; 2) Відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах (пункти 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Крім того, у відзиві на касаційну скаргу  ОСОБА_2  просить суд викликати його для надання пояснень у справі.
Колегія суддів не знаходить підстав для задоволення вищевказаного клопотання.
Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг 
до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції 
про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику 
не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним 
чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання 
проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачили відповідні юридичні норми (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Zhuk v. Ukraine» 
від 21 жовтня 2010 року). 
Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному вебпорталі судової влади України.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
Таким чином, підстав для задоволення вищевказаного клопотання немає.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії 
і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про розгляд справи за його участю відмовити.
Справу за позовом  ОСОБА_1 до Національної академії аграрних наук України, треті особи: Державне підприємство «Дослідне господарство «Радехівське» Інститут сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, 
за касаційної скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 11 лютого 2025 року призначити до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               Д. Д. Луспеник
                                                                                                                           Б. І. Гулько
                                                                                                         Г. В. Коломієць