ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/15072/22                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Скрипка І.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  30 квітня 2025 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів Епель О.В., Файдюка В.В., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2024 р. у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Акрілат-Хімконтракт" до Головного управління ДПС у м. Києві    про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
В С Т А Н О В И В:
Історія справи.
12.09.2022 Приватного підприємства "Акрілат-Хімконтракт" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва, з позовом (який у подальшому було передано на розгляд до Київського окружного адміністративного суду) до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.08.2022 № 00192990902. 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що висновки контролюючого органу про порушення позивачем положень   Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»  не відповідає дійсності, оскільки позивач здійснює оптову торгівлю пальним за наявності діючої ліцензії на право оптової торгівлі пальним за наявності місць оптової торгівлі.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12.11.2024 адміністративний позов задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 25.08.2022 №00192990902.
Приймаючи таке рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено належним та достатніми доказами правомірність спірного рішення.
Відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. 
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що висновки викладені в рішенні суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать нормам матеріального права. 
Апелянт наголосив, що в ході фактичної перевірки було встановлено, що позивач здійснює діяльність з придбання та реалізації пального без наявності ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі, чим позивачем порушено вимоги статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2025 відкрито апеляційне провадження та витребувано справу зі суду першої інстанції.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2025 слухання справи призначено у порядку письмового провадження.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу в якій вказано про правильність висновків суду першої інстанції.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги  та відзиву на неї, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке. 

Обставини встановлені судом.
Позивач є юридичною особою, і основним видом економічної діяльності підприємства є 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами.
Відповідачем у період з 19.07.2022 по 28.07.2022 проведено фактичну перевірку позивача та за результатами такої перевірки було складено акт від 29.07.2022 №18102/Ж5/26-15-09-02/24744461 (а.с.7-12).
Перевірку проведено на підставі наказу від 24.06.2022 №2197-п, з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері ліцензування, виробництва, придбання, зберігання, реалізації, транспортування та обліку пального.
У акті перевірки  відображено, що ПП «Акрілат-Хімконтракт» здійснює діяльність з придбання та реалізації пального без наявності ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі, у зв`язку із чим стверджено порушення  статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».
На підставі вказаного акту відповідачем було прийняте податкове повідомлення - рішення від 25.08.2022 № 00192990902, яким нараховано суму штрафних санкцій у розмірі 500000 (а.с.13-15), де зазначено про порушення підприємством частини першої  статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а відповідальність застосовано на підставі підпункту  54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу  і абзацу дев`ятого частини другої  статті 17 названого Закону.
Крім того, матеріалами справи підтверджено, що ПП «Акрілат-Хімконтракт» отримало ліцензію на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі, реєстраційний номер 990614201901666, з терміном дії з 21.08.2019 по 21.08.2024 (а.с.18), та ліцензію на право оптової торгівлі пальним, за наявності місць оптової торгівлі, реєстраційний номер 990514201900355, з терміном дії з 28.08.2019 по 28.08.2024 (а.с.19).
Ліцензія на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі, реєстраційний номер 990614201901666, з терміном дії з 21.08.2019 по 21.08.2024 анульована 30.12.2020.
Так, позивач пояснив, що із початком дії змін до  Закону №481  щодо здійснення реалізації підакцизних товарів за наявності відповідної ліцензії, володів двома ліцензіями (і на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі, і на право оптової торгівлі пальним, за наявності місць оптової торгівлі). Першу з названих ліцензій він отримав раніше, через менш тривалий процес її оформлення.
У подальшому підприємство отримало ліцензію на право оптової торгівлі пальним, за наявності місць оптової торгівлі; вважаючи, що наявність такої ліцензії дає право здійснювати оптову торгівлю пальним як зі складу, так і з пересувних складів (транспортних засобів), закон додатково не вимагає володіти ще і ліцензією на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі, тому від останньої підприємство свідомо відмовилося, не здійснивши її оплату.
Зазначали і те, що володіючи відповідною ліцензією позивач має право здійснювати з території акцизного складу відвантаження (оптову торгівлю) акцизного товару не лише із ємностей, які є підземними/наземними резервуарами, а і з таких ємностей, як пересувні склади (траспортні засоби). Пояснили, що відмінність полягає лише у тому, що оптова торгівля з підземних/наземних ємностей можлива за наявності витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників, а оптова торгівля із пересувних складів не потребує таких лічильників; а підприємство, у свою чергу, при торгівлі з пересувних акцизних складів не здійснює розвантаження акцизного товару, а реалізує іншому покупцю цілком, при цьому залишаючись розпорядником акцизного складу.
У ході перевірки було з`ясовано, що ПП «Акрілат-Хімконтракт» імпортує акцизні товари за кодами  УКТ ЗЕД  2707309000, 2710122500 та 2710122100 та здійснює їх оптову реалізацію.
Товари завозяться на територію України в автоцистернах і проходять повний цикл розмитнення на території України з нарахуванням та оплатою акцизного податку. На балансі позивача знаходиться вісім підземних ємностей (резервуарів) об`ємом по 25 м куб.
В процесі роботи ПП «Акрілат-Хімконтракт» не використовує наявні резервуари, а оптова торгівля здійснюється цистернами без зливу в ємності. Станом на дату перевірки за даними бухгалтерського обліку по рахунку 281 залишки підакцизного товару на балансі відсутні.
ПП «Акрілат-Хімконтракт» здійснює придбання підакцизних товарів (розчинників, дизельного палива, н-гексану) з подальшою реалізацією контрагентам-покупцям.
Також за адресою: м. Київ, вул. Богатирська, буд 3Г позивачем зареєстрований акцизний склад з уніфікованим номером 1011837.
При цьому, податковий орган під час перевірки прийшов до висновку, що за наявності ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі підприємство має право здійснювати оптову торгівлю пальним лише з власного акцизного складу, у зв`язку із чим і констатував порушення, яке стало підставо прийняття повідомлення-рішення.
Вказані обставини підтверджені належним, достатніми та допустимими доказами і не є спірними.

Нормативно-правове  обґрунтування.
Стаття 19 Конституції України  передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Податковий кодекс України  регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів. їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно пп.  20.1.9  п.  20.1 Податкового кодексу України  контролюючі органи мають право вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.
Відпвідно до п.80.1. ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Згідно п. 80.2. ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з визначени підстав: в тому числі (п.п.80.2.5.) у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;
(п.п.80.2.7.) у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.
У відповідності із пунктом  109.2 статті 109 Податкового кодексу  порушення податкового законодавства та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України визначає Закон України №481/95-BP від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (Закон №481/95-BP).
За правилами частини першої статті 15 Закону України № 481/95-BP оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.
За визначенням у статті 1 Закону № 481/95-BP:
ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому  Законі видів діяльності протягом визначеного строку;
місце оптової торгівлі пальним - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для здійснення оптової торгівлі та/або зберігання пального на праві власності або користування;
оптова торгівля пальним - діяльність із придбання та подальшої реалізації пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через своє зареєстроване постійне представництво) роздрібної та/або оптової торгівлі та/або іншим особам.
Як закріплено у підпункті  14.1.6 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу  акцизний склад - це:
а) спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів;
б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.
Не є акцизним складом:
а) приміщення відокремлених підрозділів розпорядника акцизного складу, які використовуються ним виключно для пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі маркованих марками акцизного податку горілки та лікеро-горілчаних виробів, відвантажених з акцизного складу, а також для здійснення оптової та/або роздрібної торгівлі відповідно до отриманої розпорядником акцизного складу ліцензії;
б) приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.
Критерій, визначений цим підпунктом, щодо загальної місткості ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не застосовується до ємностей суб`єктів господарювання, які є розпорядниками хоча б одного акцизного складу;
в) приміщення або територія незалежно від загальної місткості розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального, власником або користувачем яких є суб`єкт господарювання - платник єдиного податку четвертої групи, який отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 10000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам;
г) паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої;
ґ) приміщення або територія, у тому числі платника податку, де зберігається або реалізується виключно пальне у споживчій тарі ємністю до 5 літрів включно, отримане від виробника або особи, яка здійснила його розлив у таку тару;
Відповідно до вимог статті 15 Закону України №481/95-BP суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.
Ліцензії на право оптової торгівлі пальним видаються терміном на п`ять років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України.
Суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії.
Акцизні склади, на яких здійснюються виключно зберігання та реалізація пального, що отримується та реалізується виключно у споживчій тарі без зміни розфасовки, а також скрапленого газу природного, бензолу, метанолу, не обладнуються витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками (підпункт  230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу).
За положеннями статті 17 Закону №481/95-BP до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень.

Висновки суду.
Так, задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що визначення поняття «споруди», «обладнання» та «ємності» на місцях для здійснення оптової торгівлі пальним  Закон №481/95-ВР  не містить, відповідно, відсутнє розмежування таких ємностей як резервуари підземні/наземні, що розміщені на акцизному складі чи транспортні засоби (пересувні акцизні склади). Тому позивач має право, враховуючи наявність ліцензії на право оптової торгівлі пальним за наявності місць оптової торгівлі, здійснювати з території акцизного складу відвантаження (оптову торгівлю) акцизного товару не лише із таких ємностей як підземні/наземні резервуари, а й із пересувних складів (транспортних засобів), зважаючи на відсутність заборони зворотнього.
Також суд першої інстанції враховав і те, що ліцензія на право оптової торгівлі пальним за відсутності місць оптової торгівлі має обмеження по торгівлі (лише з пересувних акцизних складів); у свою чергу, ліцензія на право оптової торгівлі пальним, за наявності місць оптової торгівлі, має прив`язку до території, але не виключає торгівлю як з стаціонарних ємностей, так із пересувних акцизних складів.
Отже, з системного аналізу норм Закону №481/95-BP, суд першої інстанції робить висновок, що  у взаємозв`язку із положеннями  Податкового кодексу  випливає, що законодавець не висунув вимогу обов`язкової наявності ліцензії на право оптової торгівлі пальним за відсутності місць оптової торгівлі для відповідного суб`єкта, який має ліцензію на оптову торгівлю пальним за наявності місць оптової торгівлі при здійсненні оптової торгівлі цистернами без зливу в ємності, тобто заборони здійснювати реалізацію пального із пересувних складів при наявності місця торгівлі та відповідної ліцензії не закріплено, оскільки така ліцензія має прив`язку до території, однак не виключає можливість продажу як із стаціонарних ємностей, так і з пересувних.
Колегія судді з огляду на вищенаведені норми закону погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки законодавець чітко і прямо не зобов`язав суб`єкта господарювання при здійсненні оптової торгівлі пальним цистернами без зливу в ємності у відповідному місці оптової торгівлі за наявності ліцензії на оптову торгівлю пальним за наявності місць оптової торгівлі мати ще і ліцензію на оптову торгівлю пальним за відсутності місць оптової торгівлі, відповідний висновок податкового органу про необхідність оформлення ще і останньої ліцензії не є обґрунтованим.
Відповідно до ч.1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Проте, в адміністративних справах про протиправність рішення обов`язок доказування правомірності свого рішення покладено на відповідача.
Отже, колегія суддів вважає доводи апелянта такими, що не заслуговують уваги, оскільки вони не спростовують правильних висновків суду першої інстанції. 
Крім того, надаючи оцінку всім доводам сторін, судова колегія наголошує що приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог  ст. 242 КАС України.
Згідно зі  ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
Керуючись ст.ст.  139,  242-244,  250,  308,  311, 315,  316,  321,  322,  325,  328,  329 КАС України, суд      

                                                    П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2024 р. у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Акрілат-Хімконтракт" до Головного управління ДПС у м. Києві    про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2024 р. у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Акрілат-Хімконтракт" до Головного управління ДПС у м. Києві  про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - залишити без змін.
Постанова  суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Колегія суддів:                                                                                  О.В. Карпушова  

                                                                                                    О.В. Епель                                                                                                    
                                                                                                    В.В. Файдюк