ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3705/25 Справа № 229/8607/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Журавель  Т. С. Суддя у 2-й інстанції - Новікова  Г. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року                           Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:
головуючого судді: Новікової Г.В. 
суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.
за участю секретаря Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Берзінь С. Л. на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника звернулась до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що була дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , який в період з 22.10.2021 року по 24.02.2023 року проходив військову службу. Після смерті останнього позивач є єдиною особою хто прийняв спадщину, а тому вважає, що має право на недоотримане спадкодавцем грошове забезпечення за час військової служби у в/ч НОМЕР_1 .
Просила визнати спадковим майном ОСОБА_1 недоотриману індексацію грошового забезпечення померлого ОСОБА_2 за період проходження ним військової служби з 22.10.2021 року по 31.12.2022 року у Військовій частині НОМЕР_1 та недоотриману частину грошового забезпечення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки за період проходження військової служби з 22.10.2021 року по 24.02.2023 року, отриману в результаті перерахунку із застосуванням показників прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом відповідно на 01 січня 2021 року, 2022 року та 2023 року, та стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ці суми. Також просила стягнути на її користь судовий збір у сумі 968,96 грн. та витрат на професійну правничу допомогу сформованих на день ухвалення рішення суду по суті справи. 
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2025 року у відкритті провадження відмовлено. 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 просить скасувати зазначену ухвалу у зв`язку із порушенням норм процесуального права та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Зазначає, що вона вже зверталась до адміністративного суду із позовом щодо виплати ОСОБА_3 недоотриманих за життя спадкодавця - військовослужбовця сум грошового забезпечення, матеріальної допомоги, грошової компенсації за не використані дні відпустки, однак зазначений позов було повернуто судом у зв`язку із відсутністю у ньому публічно-правового елементу, оскільки позивачка є спадкоємцем померлого військовослужбовця і безпосередньо щодо неї військова частина не здійснює публічно-владних управлінських функцій. 
Звертає увагу, що позивачка просить визнати спадковим майном ті грошові кошти, які належали її померлому чоловіку ОСОБА_2 , а тому спір між сторонами виник з приводу захисту ОСОБА_3 свого права власності, а саме, права на отримання спадкового майна у розумінні положень ст. 1227 ЦК України. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
Про час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про доставку повісток в електронних кабінетах відповідача та представника позивача (а.с.80 зворот).
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню  з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звернулась із позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання права власності на спадкове майно після смерті її чоловіка-військовослужбовця у вигляді недоотриманого за його життя грошового забезпечення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні відпустки за період проходження військової служби.
Звертаючись до суду загальної юрисдикції із вказаною заявою, позивач зазначала, що між позивачкою та військовою частиною не існує публічно-правових відносин, оскільки вона, як спадкоємець претендує на недоотримані грошові виплати після смерті її чоловіка-військовослужбовця.
При цьому з матеріалів справи та із загальнодоступних відомостей ЄДРСР вбачається, що ОСОБА_1 зверталась до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просила: 
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення повного нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 за період проходження ним військової служби з 22.10.2021 року по 24.02.2023 року, за виключенням вже виплаченої частини індексації;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період проходження ним військової служби з 22.10.2021 року по 31.12.2022 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - жовтень 2020 року, з урахуванням абзаців 3-6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, та виплатити ОСОБА_1 , як правонаступнику ОСОБА_2 , її недоотриману частину, за виключенням вже виплаченої частини індексації;
- визнати протиправним дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 щомісячного грошового забезпечення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки за період проходження військової служби з 22.10.2021 року по 24.02.2023 року при переведенні з порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі № 826/6453/18, із застосуванням з 29.01.2020 року показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 року, для визначення розмірів складових грошового забезпечення;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату ОСОБА_1 , як правонаступнику ОСОБА_2 , його щомісячного грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі № 826/6453/18) за періоди: з 22.10.2021 року по 31.12.2021 року - із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021 року; з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року - із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 року; з 01.01.2023 року по 24.02.2023 року - із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 року, шляхом його множення на відповідний тарифний коефіцієнт, а також здійснити перерахунок та виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період проходження військової служби з 22.10.2021 року по 24.02.2023 року, що були нараховані під час переведення, в сторону збільшення, шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року у відкритті провадження у справі № 200/7344/24 було відмовлено у зв`язку із тим, що у даному випадку виник спір про приватне право, предметом якого є майнова вимога позивачки, як спадкоємиці, стосовно права на отримання грошових коштів, недоотриманих померлим чоловіком, отже, спір має приватноправовий характер і підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.
Відмовляючи у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що заявлені позивачем вимоги розглядаються у порядку адміністративного судочинства.
Суд апеляційної інстанції не погоджується із такими висновками з огляду на наступне.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.
ЦПК України  передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19).
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.
Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін, зазвичай, є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом щодо нарахування та виплату їй грошових коштів, як спадкоємцю після смерті чоловіка – військовослужбовця. А тому вважає, що спір має приватноправовий майновий інтерес позивачки щодо включення ненарахованих або нарахованих неправильно померлому сум грошового забезпечення до складу спадкового майна.
Відмовляючи у відкритті провадження з тих підстав, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд першої інстанції не звернув уваги на підстави позову, не перевірив, які правовідносини в даному випадку виникли та чим вони регулюються, не пересвідчився чи входять грошові кошти, на які претендує позивач до спадкової маси. 
За таких обставин суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті провадження без встановлення обставин. 
Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуване судове рішення не відповідає нормам процесуального права, то апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з направленням справи для вирішення питання щодо відкриття провадження.
Питання щодо розподілу судових витрат у вигляді судового збору за подачу апеляційної інстанції з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України буде вирішуватись після розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Берзінь С. Л. задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2025 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження.
Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 08 квітня 2025 року.

Судді: