КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 369/9991/24
провадження № 22-ц/824/5749/2025
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
06 травня 2025 року                                                                                               м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:
судді - доповідача Кирилюк Г. М.
суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.
при секретарі Черняк Д. Ю. 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» - Клименка Тараса Васильовича на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2024 року в складі судді Янченка А. В.,
встановив:
 
30.05.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі - ТОВ «Бізнес Позика») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.11.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 471528-КС-004 про надання кредиту, шляхом  обміну  електронними повідомленнями,  підписаний у порядку,  визначеному  статтею  12 Закону  України «Про електронну  комерцію». 
Відповідно до п.1 договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 45 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правилами про надання грошових коштів у кредит.
Зазначає, що згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,15012661 процентів за кожен день користування кредитом.
Вказує на те, що ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 45 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 ,що підтверджується довідкою  про видачу коштів (або платіжним дорученням).
Зазначає, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору станом  на  26.05.2024  утворилась заборгованість в розмірі 195 436,32  грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту- 45 000,00 грн;  сума прострочених платежів по процентах - 143 686,32 грн;  суми прострочених платежів за комісією - 6 750,00 грн.
З огляду на вище викладене просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 195 436,32 грн та відшкодувати  судові витрати  по  сплаті судового  збору. 
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2024 року позов задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором № 471528-КС-004 про надання кредиту від 10.11.2023 року в розмірі 74 250, 00 грн та суму сплаченого судового збору в розмірі 920, 31 грн. В решті вимог відмовлено.
Ухвалюючи  рішення в частині  стягнення  процентів  в  розмірі  22 500  грн,   суд першої інстанції   виходив з того,  що згідно  з  умовами  кредитного  договору  реальна  річна номінальна  та пільгова відсоткова ставка за  користування  кредитом становить  1,15012661 процентів за кожен день користування кредитом, що на переконування  суду   є непомірним тягарем  для  споживача фінансових послуг. 
Виходячи з принципів розумності,  справедливості та пропорційності,  суд за певних умов може  зменшити розмір  як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку  відповідно до  статті 625 ЦК  України, оскільки  всі вони спрямовані  на відновлення  майнової  сфери боржника. 
Позивач просить  стягнути  відсотки у розмірі,  що  значно  перевищує  розмір  заборгованості за тілом кредиту, а отже  змістовне  навантаження  встановлення  таких  відсотків полягає  не  в компенсаційній,  а в каральній, штрафній функції,  при цьому,  сума нарахованих  в такому порядку  відсотків є очевидно  непропорційною  до  суми  зобов`язання та не  відповідає засадам  справедливості,  добросовісності, розумності як складовим елементам загального  конституційного  принципу  верховенства права і принципам  встановлений у п 6 ч. 1 ст.  3 ЦК  України.  
З  огляду  на наведене,  суд  вважав  за  необхідне  зменшити розмір  відсотків  до розміру 50% від  суми заборгованості  по  кредиту.
19.12.2024 представник ТОВ «Бізнес Позика» - Клименко Т. В. через підсистему «Електронний суд» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2024 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог  про стягнення заборгованості за нарахованими та не сплаченими (простроченими) процентами за користування кредитом в розмірі 121 186,32 грн та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення вказаних вимог.
В решті рішення суду  першої інстанції  залишити без змін.
Здійснити розподіл судових витрат. 
Вважає, що висновки суду першої інстанції базуються на хибному ототожненню процентів, які нараховуються протягом строку кредитування у відповідності до норм ЦК України в якості правомірної плати за користування кредитними коштами, наданими позивачем у відповідності до умов кредитного договору (статті 1048 та 1056-1 ЦК України) та процентів, які нараховуються за порушення грошового зобов`язання (частина друга статті 625 ЦК України), помилковому сприйняттю норм ЦК України, ЦПК України та існуючої судової практики щодо, начебто, можливості суду зменшувати розмір процентів за кредитним договором, які нараховуються протягом строку кредитування та неналежному дослідженні доказів, що містяться в матеріалах справи.
Зазначає,  що відсотки по кредитному договору №471528-КС-004 нараховані в період дії договору за кожен день користування кредитом на залишок по кредиту та відповідають нормам ЦК України, умовам Договору про надання кредиту та Правилам.
Встановлений п. 3.2.3 Договору графік погашення заборгованості відповідачем не виконувався, за весь період дії кредитного договору не було сплачено жодного платежу, внаслідок чого, починаючи з восьмого дня прострочення першого платежу, почалось нарахування процентів за стандартною ставкою - 2,00000000%, а саме з 02.12.2023 по 26.04.2024 включно і після 26.04.2024 не нараховувались. Таким чином, проценти за користування кредитом у загальній сумі 143 686,32 грн включають в себе нараховані проценти за зниженою (пільговою) процентною ставкою 1,15012661%. - у сумі 11 386, 32 грн у період з 10.11.2023 по 01.12.2023 (включно) та нараховані проценти за стандартною процентною ставкою 2,00000000%. - у сумі 132 300,00 грн у період з 02.12.2023 по 26.04.2024 (включно).
На підставі викладеного вбачається, що розрахунок заборгованості наданий позивачем по кредитному договору №471528-КС-004 повністю відповідає умовам Договору та вимогам законодавства, а саме ст. 1048, 1050, 1056-1 ЦК України.
Штрафні санкції або проценти згідно ст. 625 ЦК України за неналежне виконання умов договору не нараховувались та не входять складу позовних вимог.
Звертає увагу, що внаслідок вищезазначених дій та/або бездіяльності суду першої інстанції під час розгляду ним цієї судової справи фактично відбулось протизаконне втручання суду першої інстанції в договірні відносини між позивачем та відповідачем, адже через прийняття оскаржуваного рішенням позивач був безпідставно позбавлений права як на отримання від відповідача процентів за користування кредитними коштами за Кредитним договором, так і взагалі права на справедливий суд.
Правом на надання відзиву відповідач не скористався.
В судове засіданні  сторони не з`явились, про дату, час та місце  розгляду справи  повідомлені  судом  належним чином. 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 10.11.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 471528-КС-004 про надання кредиту, шляхом  обміну  електронними повідомленнями,  підписаний у порядку,  визначеному  статтею  12 Закону  України «Про електронну  комерцію». 
Відповідно до п.2.1 -2.9  договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 45 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правилами про надання грошових коштів у кредит.
Тип  кредиту:  кредит.
Строк, на який надається  кредит: 24 тижні.
Стандартна  процентна  ставка за кредитом:  в день  2,0, фіксована.
Знижена процентна ставка за кредитом:  в день 1,15012661,фіксована.
Фіксована  процентна ставка є незмінною  протягом усього  строку  (терміну) договору.
Встановлений договором  розмір  фіксованої  процентної ставки не  може бути збільшено  кредитодавцем  в односторонньому порядку. 
Комісія за  надання  кредиту: 6 750  грн. 
Загальний розмір  наданого  кредиту: 45 000  грн. 
Строк  дії договору :  до  26.04.2024 року.
Орієнтовна загальна вартість наданого  кредиту : 117 000  грн.
Орієнтовна  реальна  річна  процентна ставка наданого  кредиту  : 9 168,16 процентів. 
Згідно з п. 3.2. кредитного договору протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом, нараховується за ставкою зазначеною у п. 2.4 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та додатку №1 до договору.
Згідно з п. 3.2.1. кредитного договору у разі якщо погашення кредиту здійснюється згідно погодженого сторонами графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та додатку №1 до Договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п. 2.4. договору.
Згідно з п. 3.2.2. кредитного договору сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та додатку №1 до договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), внаслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та додатку №1 до договору, та до закінчення терміну дії договору.
Відповідно до п. 3.2.3. кредитного договору сторони на момент укладення договору встановили графік платежів, який передбачає сплату відповідачем платежів на погашення заборгованості за тілом, процентами та комісією за надання кредиту.
Інформаційними довідками технологічного оператора платіжних послуг ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» підтверджено успішне проведення 10 листопада 2023 року двох платежів на суму 25 000,00 грн. та 20 000,00 грн. на карту № НОМЕР_1 , банк картки отримувача PRIVATBANK, призначення платежу: перерахування коштів   ОСОБА_1 згідно  кредитного договору № 471528-КС-004 від 10.11.2023 без ПДВ (а. с. 35).
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору станом  на  26.05.2024  утворилась заборгованість в розмірі 195 436,32  грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту- 45 000,00 грн;  сума прострочених платежів по процентах - 143 686,32 грн;  суми прострочених платежів за комісією - 6 750,00 грн.
Рішення  суду  першої інстанції  в частині  стягнення  заборгованості за  тілом кредитом   та суми  прострочених платежів  за  комісією  сторони не  оскаржують,  а тому  в цій частині воно не  є предметом   апеляційного  перегляду. 
Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо часткового  задоволення  позову  в частині  стягнення суми прострочених  платежів  по  процентам в розмірі 50% від  суми заборгованості  по  кредиту, апеляційний суд враховує наступне.
Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Згідно зі статтями 11, 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг» встановлений обов`язок кредитора щодо неухильного дотримання вимог Закону України «Про захист прав споживачів».
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до ч.  1 - 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Частиною п`ятою статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачена можливість визнання недійсними окремих умов договору у разі визнання цих положень договору несправедливими.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).
Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно з частиною 3 статті 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Недійсність договору як приватно-правова категорія покликана не допускати або присікати порушення приватних прав та інтересів або ж їх відновлювати. До правових наслідків недійсності правочину належить те, що він не створює юридичних наслідків. Тобто, правовим наслідком недійсності договору є по своїй суті «нівелювання» правового результату породженого таким договором (тобто вважається, що не відбулося переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав взагалі) (правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі №638/2304/17, в постановах Верховного Суду від 27 листопада 2024 року у справі № 201/13593/19, від 11 грудня 2024 року у справі № 725/5919/19 та інших).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
При розгляді даної справи в суді першої інстанції  відповідач  не заявляв вимог про визнання недійсним кредитного договору в частині визначення розміру відсотків за користування кредитними коштами у зв`язку з його невідповідністю вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування».
Поклавши  в основу висновку в  частині зменшення  розміру  відсотків до  50%  від  суми виданого  кредиту  мотиви про те, що  суд, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України,  суд  першої інстанції залишив поза увагою те, що проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю природою відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування чужими грошовими коштами (стаття 1048 ЦК України).
У справі, яка переглядається, позивачем заявлені вимоги про сплату процентів за користування грошовими коштами, що були надані як позика (кредит), та обраховані позивачем (кредитором) на узгоджених сторонами умовах договору  та в межах строку кредитування, у зв`язку із чим відсутні підстави для кваліфікації заявлених до стягнення процентів як таких, що мають компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві (стаття 625 ЦК України), та їх зменшення відповідно до статті 625 ЦК України, як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.
З   урахуванням вище викладеного, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача  відсотків у розмірі 143 686,32 грн, оскільки останні  нараховані  відповідно до  умов  укладеного  договору.
Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалене з порушенням вимог матеріального права, з неповним з`ясував обставин, які мають значення для справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.
Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України , якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 цієї статті,  судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України  інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача в разі задоволення позову.
При поданні позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40  грн, при подачі  апеляційної скарги  відповідачем  було сплачено судовий збір у розмірі 3 633,60  грн,  а тому  вказані  судові витрати  підлягають  стягненню  з  відповідача на  користь позивача. 
Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК  України, апеляційний суд
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» - Клименка Тараса Васильовича задовольнити.
Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2024 року в частині відмови у стягненні  процентів в сумі 143 686,32 грн  та  скасувати, ухваливши в цій частині  нове судове рішення. 
Стягнути  з  ОСОБА_1 на  користь   Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за відсотками  у розмірі 143 686,32 грн.  
Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2024 року в частині стягнення  судових витрат по  сплаті судового  збору  змінити,  збільшивши суму стягнення  з  920 грн  31 коп.  до  2 422 грн 40 коп. 
У  зв`язку з  цим збільшити  загальну  суму стягнення   заборгованості з  74 250  грн  до  суми  195 436 (сто дев`яносто п`ять тисяч чотириста тридцять шість) грн 32 коп., а суму сплаченого  судового  збору  з  920 грн 31 коп.  до  2 422 грн  40  коп.
Стягнути  ОСОБА_1   на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»  судові витрати  по сплаті судового  збору  за подання  апеляційної  скарги в сумі 3 633 грн  60 коп. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
 
Суддя - доповідач                                                                           Г. М. Кирилюк
 
Судді:                                                                                               І. М. Рейнарт
 
                                                                                                          Т. І. Ящук