Справа № 448/22/24                                 Головуючий у 1 інстанції: Кічак Ю. В. 
Провадження № 33/811/9/25                 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        25 квітня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Мостиського районного суду Львівської області від 16 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, 

встановив:

вищенаведеною постановою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. судового збору.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 , будучи згідно постанови судді Мостиського районного суду Львівської області від 09.08.2023р. притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - 20.12.2023 року о 01:03 год. по пл. Ринок, 17Б в м. Мостиська Яворівського району Львівської області, керував транспортним засобом – автомобілем марки «Opel Astra», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови та поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я відповідно до встановленого порядку – ОСОБА_1 відмовився. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.
Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, без з`ясування усіх обставин справи. 
Звертає увагу на те, що довідка про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП від 25.12.2023 р. є недопустимим доказом, оскільки протокол ААД №634833 від 20.12.2023 р., не містить даних про долучення до протоколу цієї довідки, а сама довідка складена через 5 днів після складення протоколу.
Крім цього, довідка була складена лише 11.04.2024 р., в той час протокол ААД №634833 було складено 20.12.2023 р., з чого випливає, що станом на момент складення протоколу патрульний поліцейський не мав та не міг мати жодного належного, достовірного, достатнього та допустимого доказу про те, що ОСОБА_1 , був позбавлений права на керування ТЗ станом на 20.12.2023 р. та здійснив повторне протягом року адміністративне правопорушення.
Вказує, що рапорт від 20.12.2023 не можна вважатися належним і допустимим доказом. 
Справа за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 неодноразово відкладалася, за клопотаннями захисника – адвоката Карпінської О.Б., десять разів, а саме: 10.01.2025р., 24.01.2025р., 07.02.2025р., 21.02.2025р., 28.02.2025р., 07.03.2025р., 14.03.2025р., 27.03.2025р., 11.04.2025р., 25.04.2025р., про що належним чином було повідомлено ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Карпінську О.Б., однак останні 25.04.2025 року, в чергове, у судове засідання не з`явились, будь-яких клопотань про відкладення апеляційного розгляду не надходило.
Сукупність вищевказаних обставин свідчить про неналежну процесуальну поведінку учасників процесу, оскільки згідно практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу, сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Неявку в судові засідання в поєднанні з неодноразовими клопотаннями про відкладення розгляду справи суд розцінює як зловживання передбаченими законодавством правами, оскільки така процесуальна поведінка перешкоджає суду правильно та своєчасного розглянути справу про адміністративне правопорушення і прийняти рішення, а тому апеляційний суд вважає можливим розгляд апеляційної скарги проводити за відсутності учасників судового провадження.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство. 
У цьому контексті суд також звертає увагу, що апеляційний перегляд здійснюється за апеляційною скаргою особи, яка її подала, а вона в першу чергу мала б цікавитися питаннями призначення судових засідань у справі.
За наведеного, з огляду на положення ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу за їх відсутності, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду справи.
Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Як убачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваного рішення, дані вимоги закону при розгляді справи щодо ОСОБА_1 судом виконані. Висновки про винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, суд обґрунтував низкою доказів, яким дана відповідна оцінка в постанові.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, п.2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За невиконання вимог пункту 2.5 ПДР України, передбачена відповідальність ст.130 КУпАП.
Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП настає за умови повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.ст.130 КУпАП.
Поняття повторності розкрито в п.2 ч.1 ст.35 КУпАП повторним правопорушенням є повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративного стягненню.
Так, судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 , будучи згідно постанови судді Мостиського районного суду Львівської області від 09.08.2023р. притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - 20.12.2023 року о 01:03 год. по пл.Ринок, 17Б в м.Мостиська Яворівського району Львівської області, керував транспортним засобом – автомобілем марки «Opel Astra», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови та поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я відповідно до встановленого порядку – ОСОБА_1 відмовився. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.
Внаслідок зазначених подій та встановлених фактичних даних працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №634833 від 20.12.2023 року.
Крім того, факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 окрім протоколу, також підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме:
- рапортом інспектора взводу 1 роти 2 батальйону №1 УПП у Львівській області від 20.12.2023р. ОСОБА_2 , з якого відомо, що 19.12.2023р. вона заступила на патрулювання у складі екіпажу «Омега 214» спільно з молодшим лейтенантом ОСОБА_3 . Близько 01.03 год. 20.12.2023р. на пл.Ринок, 17Б в м.Мостиська Яворівського району Львівської області було зупинено транспортний засіб марки «Opel Astra», номерний знак НОМЕР_1 , згідно п.7 ст.35 Закону України «Про національну поліцію», а саме через запроваджене обмеження пересування у комендантський час. На місці зупинки транспортного засобу було встановлено анкетні дані водія - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно бази ІПНП з`ясовано, що водій ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортним засобами строком на 1 рік Мостиським районним судом Львівської області. Ними було складено постанову серії ЕНА 1128246 за ч.4 ст.126 КУпАП. В процесі спілкування у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка вимова, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі водій відмовився. Ними було складено протокол за ч.2 ст.130 КУпАП серії ААД №634833. Подія фіксувалася на нагрудний відео реєстратор 471200, 471713;
- направленням водія транспортного засобу ОСОБА_1 20.12.2023р. о 01.20 год. на огляд в заклад охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого слідує, що у водія у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка вимова, поведінка, що не відповідає обстановці;
- постановою про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1128246 від 20.12.2023р., зокрема за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП;
- відеозаписом (відеофайлами), який міститься на СD-диску. Наявний в матеріалах справи та досліджений в судовому засіданні відеозапис стосується обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, який фіксує перебіг подій за участі ОСОБА_1 , а саме слідування 20.12.2023р. о 00.50 год. поліцейськими за автомобілем з номерним знаком НОМЕР_1 , в ході якого поліцейські за допомогою власної бази даних встановили особу власника зазначеного транспортного засобу та те, що такий позбавлений права керування транспортним засобом (зазначені встановлені обставини поліцейська озвучувала в ході слідування за автомобілем з номерним знаком НОМЕР_1 ); подальшу зупинку поліцейськими автомобіля під керуванням ОСОБА_1 за допомогою проблискових маячків, встановлених на автомобілі поліцейських; перебування ОСОБА_1 за кермом на сидінні водія зупиненого автомобіля марки «Opel Astra», номерний знак НОМЕР_1 ; спілкування поліцейських з водієм ОСОБА_1 , в ході якого поліцейські пояснювали йому причину зупинки, перевіряли справність задніх стопів (габаритів) автомобіля та наявність документів (посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль), а водій не заперечував факт попереднього позбавлення судом його права керування транспортним засобом; та в подальшому чітку і послідовну відмову водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і у медичному закладі охорони здоров`я. Так, з відео-файлів також вбачається, що в ході спілкування з ОСОБА_1 поліцейськими виявлено у нього ознаки алкогольного сп`яніння, які йому ( ОСОБА_1 ) озвучено. У зв`язку з виявленими ознаками, поліцейським запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», так і у медичному закладі охорони здоров`я. Однак, на неодноразові пропозиції поліцейських пройти огляд, останній відмовлявся від проходження такого огляду, неодноразово стверджуючи що «бажає проходити відповідний огляд в закладі охорони здоров`я, але не бажає сідати в автомобіль поліцейських та слідувати разом з ними», що і слугувало підставою для складання працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення за порушення останнім вимог п.2.5 Правил дорожнього руху. Жодних активних дій з метою проходження огляду на вимогу поліцейського, на переконання суду, ОСОБА_1 не вчиняв, а навпаки відмовився від проходження відповідного огляду, відмовився надавати будь-які пояснення, відмовився отримувати складені відносно нього постанову та протокол про адміністративне правопорушення та підписувати такі. При цьому, працівником поліції були роз`яснені ОСОБА_1 правові наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. З дослідженого судом відеозапису також встановлено, що у ОСОБА_1 була порушена мова (сповільнена), порушена координація рухів, такий хитався, шпортався та «ледь не впав». Крім того, відеозаписом підтверджено, що на місці зупинки транспортного засобу водій ОСОБА_1 надавав поліцейським різні пояснення, зокрема після зупинки транспортного засобу такий не заперечував факту керування ним транспортного засобу, а в подальшому змінював свої твердження на протилежні, заперечуючи такий факт та стверджуючи, що автомобілем керувала інша особа; поведінка ОСОБА_1 була явно направлена на уникнення проходження від огляду на стан сп`яніння і останній вів себе достатньо некоректно та агресивно по відношенню до працівників поліції; товариші водія ОСОБА_1 вживали заходів з метою «домовлення з поліцейськими», щоб у будь-який інший спосіб вирішити питання замість складання відносно останнього протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками ст.130 КУпАП;
- довідкою старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП Дяків Н. від 25.12.2023р., з якої слідує, що згідно інформаційного порталу Національної поліції України, підсистеми «Пошук посвідчення водія», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав 29.09.2021р. посвідчення водія серії НОМЕР_2 ;
- довідкою старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП Дяків Н. від 25.12.2023р., з якої відомо, що згідно інформаційного порталу Національної поліції України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягався 09.08.2023р. Мостиським районним судом Львівської області до адміністративної відповідальності за вчинення 02.04.2023 року правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік;
- постановою судді Мостиського районного суду Львівської області від 09.08.2023р. по справі ЄУН 448/599/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яка набрала законної сили 15.09.2023р. Вказане правопорушення ОСОБА_1 вчинив 02.04.2023року;
- реєстраційною карткою транспортного засобу, з якої відомо, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є власником транспортного засобу марки «Opel Astra», номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , дата реєстрації 23.10.2021р.
       Відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксована на нагрудну камеру поліцейських, відповідно до вимог статті 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». 
       Посилання в апеляційній скарзі на те, що станом на момент складення протоколу патрульний поліцейський не мав та не міг мати жодного належного, достовірного, достатнього та допустимого доказу про те, що ОСОБА_1 , був позбавлений права на керування ТЗ станом на 20.12.2023 р. та здійснив повторне протягом року адміністративне правопорушення, є необґрунтованими.
       Апеляційний суд погоджується з доводами суду першої інстанції про те, що з дослідженого судом відеозапису відомо, що вже в процесі слідування поліцейськими за автомобілем марки «Opel Astra», номерний знак НОМЕР_1 , ними за допомогою власної бази даних – інформаційного порталу Національної поліції України встановлено, що власник даного автомобіля ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортним засобом. Зазначену обставину в подальшому підтверджено відповідною довідкою старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП Дяків Н. від 25.12.2023р. Факт повторного протягом року вчинення ОСОБА_1 порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджено в ході судового розгляду даної справи дослідженою судом постановою судді Мостиського районного суду Львівської області від 09.08.2023р. по справі ЄУН448/599/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яка набрала законної сили 15.09.2023р. та зі змісту якої відомо, що вказане правопорушення останнім вчинено 02.04.2023року.
Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів апеляційний суд дійшов висновку, що твердження апеляційної скарги з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються, як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.
Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Апеляційний суд враховує, що викладені в оскаржуваній постанові висновки прийнятого судом рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Постанову судді Мостиського районного суду Львівської області від 16 грудня 2024 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – без задоволення. 
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя          М.Ф.Романюк