УХВАЛА
 
03 червня 2025 року 
м. Київ
 
справа № 754/3823/25
провадження № 61-6401ск25
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 13 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністра Міністерства соціальної політики України про відшкодування шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
У травні 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 13 травня 2025 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішено з огляду на наступне.
 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі має бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 не наводить підстав касаційного оскарження ухвали суду апеляційної інстанції, не зазначає які норми процесуального права судом застосовано неправильно. 
Отже, заявник не виконав у повному обсязі вимоги процесуального закону стосовно зазначення підстав касаційного оскарження.
Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки відповідно до положень частини першої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
 
Крім того, у касаційній скарзі прохальна частина, не сформульована відповідно до вимог статті 409 ЦПК України.
 
За приписами статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; 3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; 4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; 5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; 6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.
 
Згідно із частиною третьою статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
Відомостями Реєстру встановлено, що ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 23 квітня 2025 року вказаний вище позов повернуто позивачу. Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 травня 2025 року повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 23 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністра Міністерства соціальної політики України про відшкодування шкоди.
Заявник подає касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 13 травня 2025 року, однак просить за результатами касаційного розгляду передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, що не відповідає повноваженням Верховного Суду згідно з приписами статті 409 ЦПК України.
 
За таких обставин, заявнику необхідно подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 ЦПК України та надати копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 13 травня 2025 року залишити без руху.
 
Надати для усунення зазначених недоліків строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                       І. Ю. Гулейков