УХВАЛА

22 травня 2025 року 
м. Київ
справа № 380/22666/24
адміністративне провадження № К/990/21757/25  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Олендера І.Я., 
суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2025 у справі №380/22666/24 за адміністративним позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОТЕХ» до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служба України про визнання протиправним та скасування рішення, спонукання до вчинення дій,
в с т а н о в и в:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОТЕХ» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській області про відмову в реєстрації податкової накладної від 31.07.2024 №11522493/44847440; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №5 від 12.06.2024.
Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 18.12.2024 позовні вимоги задовольнив. 
Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 22.04.2025, визнавши неповажними причини пропуску Головним управлінням ДПС у Львівській області, утвореним на правах відокремленого підрозділу ДПС України строку на апеляційне оскарження, відмовив у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 у справі №380/22666/24.
Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, Головне управління ДПС у Львівській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України через підсистему «Електронний суд» 20.05.2025 звернулося з касаційною скаргою. Обґрунтовуючи касаційну скаргу скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права. Зокрема, контролюючий орган вказує на необґрунтованість прийняття Восьмим апеляційним адміністративним судом рішення, яке, зважаючи на відсутність законних підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження, перешкоджає подальшому провадженню у справі. 
При вирішенні питання щодо відкриття касаційного провадження у справі за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Львівській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України, Судом з`ясовано наступні обставини.
Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 18.12.2024 (прийнятим у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження) у справі №380/22666/24 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОТЕХ» задовольнив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат. Повний текст рішення складено 18.12.2024.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції про задоволення позову, Головне управління ДПС у Львівській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України з метою його оскарження 18.03.2025 звернулося до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Разом з апеляційною скаргою відповідачем до суду було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування поважності причин пропуску якого скаржник вказав, що копія рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 у справі №380/22666/24 на адресу скаржника не надходила, а про результат розгляду справи судом першої інстанції скаржнику стало відомо лише 18.03.2025 після моніторингу Єдиного державного реєстру судових рішень. За наведених у клопотанні обставин скаржник вважає, що підстави пропуску ним строку на апеляційне оскарження є поважними, а строк таким, що підлягає поновленню.
Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 20.03.2025 витребував з Львівського окружного адміністративного суду матеріали справи №380/22666/24.
Оцінивши наведені скаржником підстави пропуску строку на апеляційне оскарження, Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 01.04.2025 визнав їх неповажними, у зв`язку з чим подану контролюючим органом апеляційну скаргу залишив без руху та запропонував скаржнику в десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали надати до суду обґрунтовану заяву (клопотання) про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних причин пропуску строку, якщо такі є, з доданням до неї (нього) доказів на підтвердження вказаних у заяві (клопотанні) обставин. Окрім того, у зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам статті 296 КАС України, суд апеляційної інстанції запропоновував скаржнику, у визначений в цій же ухвалі строк, надати документ про сплату судового збору за подання апеляційної скарги в цій справі.
Залишаючи подану скаржником апеляційну скаргу без руху, з-поміж іншого, суд апеляційної інстанції керувався тим, що контролюючий орган у клопотанні про поновлення пропущеного строку не навів поважних причин його пропуску, які могли б бути визнані судом поважними та не надав належних і допустимих доказів на їх підтвердження. 
Суд звернув увагу скаржника, що за змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. 
Поряд з цим, оцінивши доводи наведені відповідачем у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, з урахуванням доказів наявних в матеріалах адміністративної справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про безпідставність тверджень скаржника щодо неотримання ним копії рішення суду першої інстанції, оскільки, як встановив суд, відповідно до наявної в матеріалах справи довідки про доставку електронного листа, оскаржуване рішення суду від 18.12.2024 (його повний текст) було доставлено за допомогою підсистеми «Електронний суд» до електронного кабінету Головного управління ДПС у Львівській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України 20.12.2024 о 12:46год. 
У той же час, як установив суд апеляційної інстанції, жодних доказів на підтвердження того, що копію рішення суду першої інстанції від 18.12.2024 скаржник не отримував або доказів чи пояснень, які б обґрунтовували неможливість подання апеляційної скарги з дотриманням визначеного статтею 295 КАС України строку на апеляційне оскарження, скаржник до суду не надав.
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість твердження скаржника про наявність достатніх правових підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, оскільки наведені відповідачем у клопотанні твердження жодним чином не змінюють факт отримання Головним управлінням ДПС у Львівській області, утвореним на правах відокремленого підрозділу ДПС України повного тексту оскаржуваного рішення в електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд» саме 20.12.2024 о 12:46год.
Тобто, встановивши факт подання відповідачем апеляційної скарги без дотримання вимог статті 296 КАС України, а також поза межами процесуального строку, встановленого законом для апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, без надання при цьому належних та допустимих доказів неможливості подання апеляційної скарги у встановлений законом строк або інших доказів, які дають підстави для поновлення пропущеного строку звернення з апеляційної скаргою, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення поданої відповідачем апеляційної скарги без руху, з визначенням скаржнику строку для виконання у порядку та в спосіб зазначених вище в ухвалі вимог.
Одночасно суд роз`яснив скаржнику наслідки невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
Згідно довідки про доставку електронного листа, копію ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2025 про залишення апеляційної скарги без руху скаржник отримав в електронному кабінеті користувача підсистеми «Електронний суд» 01.04.2025. 
На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, Головним управлінням ДПС у Львівській області, утвореним на правах відокремленого підрозділу ДПС України до суду було подано клопотання про продовження процесуального строку на усунення недоліків апеляційної скарги в частині надання доказів сплати судового збору.
Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 22.04.2025 відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Львівській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, оскільки станом на час спливу визначеного судом апеляційної інстанції в ухвалі від 01.04.2025 процесуального строку, а також на момент постановлення судом цієї ухвали, скаржником не було виконано вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, а саме не надано обґрунтованого клопотання (заяви) про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних причин його пропуску, якщо такі є, з доданням до нього (неї) відповідних доказів на їх підтвердження.
Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії.
Верховний Суд дійшов висновку, що правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження є очевидним, розумні сумніви щодо їх застосування чи тлумачення відсутні.
Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження (пункт 4 частини перша статті 299 КАС України).
Враховуючи наведене, у випадку неподання на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.
Як зазначено вище, суд апеляційної інстанції ухвалою від 01.04.2025 визначив контролюючому органу достатній строк, впродовж якого особа була наділена правом звернутися до суду апеляційної інстанції з обґрунтованою заявою (клопотанням) про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням у ній (ньому) інших поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, якщо такі є, з доданням до нього (неї) відповідних доказів на їх підтвердження, а також усунути недоліки апеляційної скарги шляхом надання до суду документа про сплату судового збору.
Натомість, Головним управлінням ДПС у Львівській області, утвореним на правах відокремленого підрозділу ДПС України у визначений в ухвалі від 01.04.2025 про залишення апеляційної скарги без руху строк не було реалізовано своє право та не надано до суду, з-поміж іншого, заяви (клопотання) про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції із зазначенням інших поважних підстав пропуску такого строку для його поновлення з долученням до неї (нього) доказів на їх підтвердження, зокрема, будь-яких документів на виконання вимог ухвали суду від 01.04.2025 або клопотань про продовження строку на виконання вимог зазначеної ухвали суду в цій частині від скаржника до суду апеляційної інстанції не надходило, у зв`язку з чим у відкритті апеляційного провадження було відмовлено, що відповідає правильному застосуванню КАС України. 
Таким чином, оскільки скаржником у встановлений в ухвалі суду від 01.04.2025 про залишення апеляційної скарги без руху строк, а також на момент постановлення судом ухвали від 22.04.2025, заяви (клопотання) про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних причин пропуску такого строку з доказами на їх підтвердження подано не було, а підстави наведені скаржником для поновлення строку апеляційного оскарження ухвалою суду від 01.04.2025 визнано неповажними, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про наявність достатніх підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Львівській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 у справі №380/22666/24.
Обґрунтованих пояснень (з доказами на їх підтвердження) відносно того, що скаржником вчинялись дії з виконання вимог ухвали від 01.04.2025 про залишення апеляційної скарги без руху, зокрема, в частині надання до Восьмого апеляційного адміністративного суду обґрунтованої заяви (клопотання) про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних причин його пропуску з доданням до неї (нього) відповідних доказів на їх підтвердження, подана Головним управлінням ДПС у Львівській області, утвореним на правах відокремленого підрозділу ДПС України касаційна скарга не містить.
Доводи касаційної скарги щодо встановлення судом апеляційної інстанції неправомірних обмежень у реалізації скаржником права на апеляційне оскарження судового рішення не спростовують вищенаведених висновків про очевидне правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права. 
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження за поданою у цій справі касаційною скаргою.
Керуючись пунктом 5 частини першої, частини другої  статті 333 КАС України, -
у х в а л и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Львівській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2025 у справі №380/22666/24 за адміністративним позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОТЕХ» до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служба України про визнання протиправним та скасування рішення, спонукання до вчинення дій.
Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
   Судді                                                                                          І.Я. Олендер 
                                                                                                       І.А. Гончарова
                                                                                                       Р.Ф. Ханова