Справа № 161/6603/24  Провадження №33/802/260/25 	Головуючий у 1 інстанції:Пахолюк А. М. 	
	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2025 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю захисника особи, щодо якої складено протокол - ОСОБА_1 - адвоката Велимчаниці І.І., розглянувши клопотання особи, щодо якої складено протокол -  ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2025 року, 
ВСТАНОВИВ:
Вказаною постановою судді ОСОБА_1  визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 31.03.2024 року о 10 год. 44 хв. в м. Луцьку, вул. Ківерцівська, 49, керував транспортним засобом «Volkswagen CC», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 6820», результат 1,08% проміле, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись із такою постановою судді, ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність, просить її скасувати та постановити нову, якою провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Вказує, що місцевим судом було порушено його право на захист, оскільки він 27.02.2025 року не був присутній в судовому засіданні, просив відкласти розгляд справи, оскільки в цей день знаходився у відрядженні за межами України, а його захисник Велемчаниця І.І. перебував на лікарняному, про що завчасно повідомив суд, надав докази та просив відкласти розгляд справи. Більше того, звертає увагу, що дані зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають обставинам справи та іншим документам, які містяться в матеріалах справи та в своїй сукупності ставлять під сумнів наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Стверджує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП не вчиняв, оскільки є інвалідом третьої групи, захворювання пов`язане з проходженням військової служби, алкоголь взагалі не вживає. Окрім того, зазначає, що відеозаписи надані працівниками поліції не підтверджують наявності у нього будь – яких ознак алкогольного сп`яніння. Разом з тим, вказує, що він не був згідний з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, проте до медичного закладу працівниками поліції доставлений не був.
Водночас, в поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення вважаючи, що він пропущений з поважних на це причин.
Перевіривши доводи заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного судового рішення, заслухавши захисника Велимчаницю І.І., який клопотання підтримав у повному обсязі, доходжу висновку, що воно до задоволення не підлягаєз наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. 
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова судді постановлена 27 лютого 2025 року (а.с.45-46).
А отже, з урахуванням положень ч.2 ст.294 КУпАП, а також вихідних днів (субота - неділя), останній день для подачі апеляційної скарги припадає на 10 березня 2025 року.
Апеляційна скарга до суду подана лише 24 березня 2025 року, тобто після спливу передбаченого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження. Дана обставина об`єктивно підтверджується штампом – місцевого суду, проставленим на апеляційній скарзі (а.с.51-53). 
В апеляційній скарзі, як на підставу поважності пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення ОСОБА_1 посилається на те, що в судовому засіданні 27 лютого 2025 року він та його захисник Велимчаниця І.І. присутніми не були, з оскаржуваною постановою його адвокат ознайомився лише 12 березня 2025 року. 
Так, з матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова судом постановлена 27 лютого 2025 року, без участі ОСОБА_1 та його захисника Велимчаниці І.І.
Вбачається і те, що захисник Велимчаниця І.І. особисто, вже після постановлення постанови, а саме 12 березня 2025 року подав до Луцького міськрайонного суду Волинської області письмову заяву в якій просив надати можливість ознайомитися з матеріалами справи та надати примірник відповідної постанови. З матеріалами справи, та копію оскаржуваного судового рішення, як вбачається із відмітки на цій заяві останній був ознайомлений та отримав копію постанови 12 березня 2025 року (а.с.49).
Вищенаведене дає прийти до висновку, що захисник ОСОБА_1  - адвокат Велимчаниця І.І. про оскаржувану постанову від 27 лютого 2025 року знав ще 12 березня 2025 року. 
А отже, в даному випадку саме з 12 березня 2025 року почався перебіг десятиденного строку апеляційного оскарження постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2025 року, який фактично припадав на 21 березня 2025 року. Апеляційна скарга до суду подана 24 березня 2025 року.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення до задоволення не підлягає, оскільки апелянтом не було наведено поважних підстав пропуску такого строку у зв`язку з чим він міг бути поновлений судом.
Оскільки апеляційна скарга подана після закінчення передбаченого законом строку на апеляційне оскарження судового рішення, і при цьому, в заявленому клопотанні, апелянтом не було наведено поважних підстав для поновлення такого строку, то апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала на підставі ч.2 ст.294 КУпАП.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, 
ПОСТАНОВИВ:
У поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2025 року особі, щодо якої складено протокол – ОСОБА_1 , – відмовити.
Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол – ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2025 року, - повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського
апеляційного суду                                                  В.А. Подолюк