ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2025 року
м. Київ
справа № 212/4819/23
провадження № 61-14448св24
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., 
Шиповича В. В. (суддя-доповідач),
учасники справи:
позивач - акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гордєвська Світлана Василівна, на рішення Жовтневого районного суду 
м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі судді Колочко О. В., 
від 29 січня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду, в складі колегії суддів: Корчистої О. І., Агєєва О. В., Бондар Я. М., від 02 жовтня 
2024 року, 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
1.           У липні 2023 року акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» (далі - АТ «Кривбасзалізрудком», товариство) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
2.           Позов мотивований тим, що  ОСОБА_1 з 12 липня 2013 року перебував на посаді начальника дільниці спуску-підйому № 11 шахти «Октябрська» АТ «Кривбасзалізрудком».
3.           13 вересня 2014 року з відповідачем був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.
4.           У період з березня 2014 року по лютий 2015 року 
ОСОБА_1 отримував товарно-матеріальні цінності, зокрема й канати.
5.           28 липня 2015 року проведеною перевіркою встановлено, що навіска канатів, отриманих в 2014-2015 роках на дільниці № 11 шахти «Октябрська», не проводилась.
6.           Отже, в період часу з моменту одержання канатів по липень 2015 року ОСОБА_1 , неналежно виконуючи свої посадові обов`язки через несумлінне ставлення до них, в порушення посадової інструкції та договору про повну матеріальну відповідальність, не використовуючи надані йому повноваження, не вжив заходів щодо збереження переданих йому товарно-матеріальних цінностей, а саме - канатів у загальній кількості 6 580 м, вартість яких складає 920 811 грн (без врахування ПДВ).
7.           АТ «Кривбасзалізрудком» зазначало, що розмір завданих йому збитків відповідно до проведеної експертом оцінки вартості канатів складає 
1 602 022,80 грн (у тому числі ПДВ 267 003,80 грн).
8.           10 березня та 16 серпня 2016 року товариством були подані цивільні позови про відшкодування шкоди у кримінальній справі, проте під час судового розгляду всупереч вимогам КПК України суд не взяв ці позови до уваги та 
06 грудня 2021 року ухвалив вирок, яким ОСОБА_1 визнав винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 367 КК України, не вирішивши долю цивільного позову. Вирок залишено без змін апеляційним судом із посилання на те, що потерпілий має право пред`явити позов в порядку цивільного судочинства і така можливість передбачена законодавством.
9.           Оскільки вирок, яким ОСОБА_1 визнано винуватим та не вирішено долю цивільного позову, набрав законної сили 28 липня 2022 року, 
АТ «Кривбасзалізрудком» вважає, що не пропустило строк звернення до суду.
10.        Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з 
ОСОБА_1 1 602 265,80 грн як відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. 
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень
11.        Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2024 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь 
АТ «Кривбасзалізрудком» 667 509, 50 грн в рахунок відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
12.        Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що працівник 
АТ «Кривбасзалізрудком» ОСОБА_1 своїми діями, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку, завдав товариству шкоду, тобто, вчинив дії, внаслідок яких позивач поніс матеріальні збитки у вигляді нестачі товарно-матеріальних цінностей, довірених відповідачу, за умови порушення працівником покладених на нього трудових обов`язків (службова недбалість), наявності вини в його діях, прямого причинного зв`язку між протиправною та винною бездіяльністю працівника та шкодою, яка настала, а тому 
ОСОБА_1 має нести матеріальну відповідальність на підставі пункту 
3 частини першої статті 134 КЗпП України.
13.        Апеляційний суд погодився із цим висновком, оскільки на час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з АТ «Кривбасзалізрудком» і на нього покладено обов`язок з відшкодування шкоди завданої позивачу вчиненням кримінального правопорушення, вина у вчинені якого встановлена вироком суду.
14.        З`ясовуючи обсяг відповідальності ОСОБА_1 , та, вирішуючи питання про її відмежування від відповідальності інших осіб, суди врахували обставини, встановлені в ухвалі Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 липня 2015 року, про те, що головний механік шахти «Октябрська» АТ «Кривбасзалізрудком» ОСОБА_2 , будучи службовою особою, вніс завідомо неправдиві відомості до офіційних документів щодо виконання робіт по заміні канатів. 
У зв`язку з викладеним суди дійшли висновку про відсутність підстав для покладення на ОСОБА_1 обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду у повному розмірі та зменшили її, на підставі положень статті 137 КЗпП України, до 667 509,50 грн.
15.        Також суди зважали на те, що під час вирішення судом кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_1 цивільні позови, подані товариством у березні та серпні 2016 року, розглянуті не були із незалежних від позивача причин, а тому звернення АТ «Кривбасзалізрудком» в порядку цивільного судочинства до суду з цим позовом після набрання вироком законної сили 28 липня 2022 року свідчить про дотримання вимог статті 
233 КЗпП України.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
16.        У касаційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гордєвська С. В., просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного в частині задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в позові.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
17.        У жовтні 2024 року  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гордєвська С. В., подав касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року.
18.        Ухвалою Верховного Суду від 15 листопада 2024 року відкрито касаційне провадження, витребувано із суду першої інстанції матеріали справи 
№ 212/4819/23, які у грудні 2024 року надійшли до Верховного Суду.
19.        Ухвалою Верховного Суду від 21 травня 2025 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
20.        Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме, застосування норм права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 132/2083/16,від 04 червня 2019 року у справі № 135/112/17, 
від 12 грудня 2019 року у справі № 486/1423/17, від 28 жовтня 2020 року у справі № 132/2083/16, від 24 квітня 2024 року у справі № 644/1546/23 (пункт 
1 частини другої статті 389 ЦПК України).
21.        Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовані положення статті 233 КЗпП України щодо визначення дня виявлення підприємством завданої відповідачем шкоди, що призвело до помилкового висновку про дотримання позивачем річного строку для звернення до суду.
22.        Крім того, суди неправильно застосували положення статті 265 ЦК України, яка регулює зупинення перебігу позовної давності в разі залишення позову без розгляду.
23.        Звертає увагу на недоведеність під час розгляду справи причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю відповідача та шкодою, що спричинена нестачею (викраденням канатів).

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
24.        У грудні 2024 року АТ «Кривбасзалізрудком» подало відзив на касаційну скаргу, яку просить залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення залишити без змін.
25.        Відзив мотивований тим, що в межах кримінальної справи 
№ 214/3642/16-к АТ «Кривбасзалізрудком» заявило цивільний позов про відшкодування шкоди, але цей позов у вироку суду вирішений не був. Це і зумовило звернення підприємства з позовом до  ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, в порядку цивільного судочинства.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
26.         ОСОБА_1 із 12 липня 2013 року перебував на посаді начальника дільниці спуску-підйому № 11 шахти «Октябрська» АТ «Криворізький залізорудний комбінат».
27.        13 вересня 2014 року між АТ «Кривбасзалізрудком» та 
ОСОБА_1 був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, згідно з умовами якого ОСОБА_1 , як начальник дільниці № 11, який виконує роботу, пов`язану з прийманням, збереженням, обробкою та застосуванням в процесі роботи переданих йому матеріальних цінностей, прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження довірених йому підприємством матеріальних цінностей.
28.        Відповідно копії акту від 29 липня 2015 року комісією, створеною на підставі розпорядження від 28 липня 2015 року № 245, проведено перевірку дільниці № 11 ш. «Октябрська» на предмет фактичного використання стальних канатів, отриманих в 2014-2015 роках, та встановлено, що на дільниці 
№ 11 канат 45,0-ГЛ-В-Н-Р 1770 (180) у кількості 1260 м, отриманий 11 березня 2014 року, канат 45,0-ГЛ-В-Н-Р 1770 (180) у кількості 1260 м, отриманий 
10 червня 2014 року, канат 45,0-ГЛ-В-Н-Р 1770 (180) у кількості 1260 м, отриманий 10 червня 2014 року, канат 49,0 ГЛ-В-Н-Р 1670 (170) у кількості 
670 м, отриманий 02 лютого 2015 року, канат 49,0 ГЛ-В-Н-Р 1670 (170) у кількості 670 м, отриманий 02 лютого 2015 року, канат Метапласт 45,
5-Б-ГЛ-В-Н-Р 1770 (180) у кількості 1460 м, отриманий 24 лютого 2015 року. Однак роботи по навішуванню в стволах вказаних канатів на дільниці не здійснювалися.
29.        Згідно зі звітом про оцінку матеріальних цінностей, проведеної 23 липня 2015 року суб`єктом оціночної діяльності ПП «Персей», шкода від розкрадання матеріальних цінностей: канату 45,0-ГЛ-В-Н-Р 1770 (180) у кількості 1260 м, канату 45,0-ГЛ-В-Н-Р 1770 (180) у кількості 1260 м, канату 45,0-ГЛ-В-Н-Р 
1770 (180) у кількості 1260 м, канату 49,0 ГЛ-В-Н-Р 1670 (170) у кількості 670 м, канату 49,0 ГЛ-В-Н-Р 1670 (170) у кількості 670 м, канату металопл. 
45,5-Б-ГЛ-В-Н-Р 1770 (180) у кількості 1460 м, склала 1 335 019 грн без ПДВ.
30.        22 липня 2015 року Криворізьким МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області на підставі заяви АТ «Кривбасзалізрудком» 
від 22 липня 2015 року, внесені до ЄРДР за № 12015040230000367 відомості про кримінальне правопорушення за частиною першої статті 366 КК України про те, що начальник дільниці № 11 шахти «Октябрська» ОСОБА_1 , будучи службовою особою, разом із невстановленими особами, в період часу 
2014-2015 років, шляхом внесення недостовірних відомостей до виробничих звітів про списання матеріалів вчинив розтрату товарно-матеріальних цінностей, що спричинило матеріальні збитки ПАТ «Кривбасзалізрудком».
31.        В матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_1 , надані члену правління АТ «Кривбасзалізрудком», у яких відповідач підтверджує як отримання товарно-матеріальних цінностей - канатів, так і те, що за вказівкою в.о. головного механіка шахти ОСОБА_2 підписував фіктивні акти списання канатів o45 і o49 та не забезпечив схоронність довірених йому товарно-матеріальних цінностей. Аналогічні пояснення надав 
ОСОБА_2 . 
32.        Постановою прокурора прокуратури м. Кривого Рогу від 20 жовтня 
2015 року виділено з матеріалів досудового розслідування 
№ 12015040230000367 від 22 липня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 366 КК України в окреме провадження матеріали за частиною другою 367 КК України щодо службової недбалості начальника дільниці № НОМЕР_1 шахти «Октябрська» ОСОБА_1 , про що до ЄРДР внесені відомості за 
№12015040230000589 від 30 жовтня 2015 року. 
33.        Відповідно до висновку судово-економічної експертизи 
№ 26-15 від 29 жовтня 2015 року, проведеної у кримінальному провадженні 
№ 12015040230000367, документально підтверджена нестача товарно-матеріальних цінностей, а саме канатів загалом у кількості 6 580 м, отриманих матеріально-відповідальною особою зі складу ш. «Октябрська» 
АТ «Кривбасзалізрудком» під звіт. Відповідно до первинних документів бухгалтерського обліку АТ «Кривбасзалізрудком» вартість канатів у кількості 6 580 м складає 920 811 грн (без врахування ПДВ). Розмір збитків 
АТ «Кривбасзалізрудком» відповідно до проведеної експертом оцінки вартості канатів складає 1 602 022,80 грн (у тому числі ПДВ - 267 003,80 грн).
34.        20 січня 2016 року представник АТ «Кривбасзалізрудком» звернувся із заявою про залучення до кримінального провадження № 12015040230000589 представника потерпілого.
35.        17 лютого 2016 року у кримінальному провадженні 
№ 12015040230000589 ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою 367 КК України, за службову недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки.
36.        10 березня 2016 року АТ «Кривбасзалізрудком», у кримінальному провадженні № 12015040230000589 по обвинуваченню ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , звернулося із цивільним позовом про визнання цивільним позивачем та відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином. Однак цей позов через неодноразові повернення судом обвинувальних актів, визначення підсудності, виділення матеріалів досудового розслідування щодо ОСОБА_3 , не знайшов свого вирішення.
37.        16 серпня 2016 року ПАТ «Кривбасзалізрудком» повторно, у кримінальному провадженні № 12015040230000589 по обвинуваченню ОСОБА_1 , звернулося з цивільним позовом про визнання цивільним позивачем та відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином.
38.        Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 грудня 2021 року, залишеним без змін ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28 липня 2022 року та постановою Верховного Суду 
від 14 грудня 2022 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 
367 КК України, за ознаками службової недбалості, тобто неналежного виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, якщо воно спричинило тяжкі наслідки, призначено покарання, від якого звільнено на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
39.        Згідно з вироком суду, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду начальника дільниці спуску-підйому № 11 шахти «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком», тобто будучи службовою особою, всупереч посадової інструкції, договору про повну індивідуальну відповідальність від 13 вересня 2014 року, укладеного між 
АТ «Кривбасзалізрудком» та засудженим, неналежно виконував свої обов`язки через несумлінне ставлення до них, чим завдав шкоди охоронюваним інтересам юридичної особи на суму, яка більш ніж у 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що є тяжкими наслідками.
Так, ОСОБА_1 , обіймаючи зазначену посаду, відповідно до відомостей лімітно-забірних карток за березень, червень 2014 року та лютий 2015 року одержав, серед інших товарно-матеріальних цінностей, зі складу підприємства ПАТ «Кривбасзалізрудком» канати 45,0-ГЛ-В-Н-Р 1770 (180) у кількості 1260 м, 45,0-ГЛ-В-Н-Р 1770 (180) у кількості 2520 м, 49,0 ГЛ-В-Н-Р 1670 (170) у кількості 1340 м та канат Метапласт 45,5- Б-ГЛ-В-Н-Р 1770 (180) у кількості 1460 м.
В подальшому ОСОБА_1 не проконтролював, що навішування цих канатів відповідно до накладних вимог на відпуск (внутрішнє переміщення на дільниці шахти) не здійснювалося, не вжив заходів по збереженню переданих йому товарно-матеріальних цінностей, внаслідок чого за результатами перевірки комісія, утворена на підставі розпорядження від 28 липня 2015 року 
№ 245 встановила факт не використання стальних канатів за їх цільовим призначенням та їх нестачу на підприємстві, в результаті чого 
АТ «Криворізький залізорудний комбінат» було завдано збитків.
40.        Також у вироку суд зазначив, що оскільки цивільний позов 
АТ «Кривбасзалізрудком» до ОСОБА_1 не приймався до розгляду то товариство має право звернення до суду з цивільним позовом про відшкодування шкоди у загальному порядку.
41.        В ухвалі від 28 липня 2022 року Дніпровський апеляційний суд, аналізуючи доводи апеляційної скарги представника потерпілого на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 06 грудня 2021 року, зазначив, що з матеріалів справи вбачається, що цивільний позов 
АТ «Кривбасзалізрудком» судом першої інстанції прийнятий до розгляду не був, про що зазначено у вироку, а отже щодо нього не здійснювався судовий розгляд, не з`ясовувалися обставини і підстави цивільно-правової відповідальності ОСОБА_1 а також не приймалося рішення по суті позову, яке може бути перевірене в апеляційному порядку.
Колегія суддів звернула увагу на те, що для з`ясування обсягу цивільно-правової відповідальності обвинуваченого є необхідним вирішення питання про його відмежування від цивільно-правової відповідальності інших осіб, зокрема начальника охорони шахти «Октябрська», тобто розгляд питання щодо осіб, які не є учасниками цього кримінального провадження, що також об`єктивно унеможливлює вирішення цивільного позову у межах апеляційного розгляду.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
42.        Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
43.        Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
44.        У справі, яка переглядається, позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду, заподіяну підприємству, у зв`язку з вчиненням останнім кримінального правопорушення під час виконання трудових обов`язків. 
45.        Згідно із частиною першою статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини).
46.        Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються також до трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.
47.        За змістом частини першої статті 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю.
48.        Відповідно до частин першої та другої статті 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.
49.        Умовами настання матеріальної відповідальності працівника є: 
1) порушення працівником покладених на нього трудових обов`язків; 
2) нанесення прямої дійсної шкоди; 3) вина в діях або бездіяльності працівника; 4) прямий причинний зв`язок між протиправною та винною дією чи бездіяльністю працівника та шкодою, яка настала.
50.        Згідно з пунктом 3 частини першої статті 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоду завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.
51.        Згідно пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України 
від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику у справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» до позовних заяв про матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку (пункт 3 статті 134 КЗпП), повинні додаватись докази, які підтверджують, що вчинення працівником таких діянь встановлено у порядку кримінального судочинства.
52.        Отже, відшкодування шкоди, заподіяної працівником підприємству, врегульовано нормами КЗпП України.
53.        До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 11 грудня 2019 року в справі № 463/4040/15-ц (провадження № 61-23441св18), 
від 20 січня 2021 року в справі № 583/1942/17 (провадження № 61-15670св19).
54.        Звертаючись до суду із цим позовом, АТ «Кривбасзалізрудком» зазначало, що ОСОБА_1 , неналежно виконуючи свої посадові обов`язки через несумлінне ставлення до них, в порушення своєї посадової інструкції та договору про повну матеріальну відповідальність, не використовуючи надані йому повноваження, не вжив заходів щодо збереження переданих йому товарно-матеріальних цінностей, внаслідок чого товариству завдано збитки, розмір яких відповідно до проведеної експертом оцінки складає 
1 602 022,80 грн.
55.        Частиною шостою статті 82 ЦПК України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
56.        Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 грудня 2021 року, залишеним без змін ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28 липня 2022 року та постановою Верховного Суду 
від 14 грудня 2022 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 
367 КК України, за ознаками службової недбалості, тобто неналежного виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, якщо воно спричинило тяжкі наслідки, призначено покарання, від якого звільнено на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
57.        У вказаному вироку ОСОБА_1 засуджено за те, що він, обіймаючи посаду начальника дільниці спуску-підйому № 11 шахти «Октябрська» 
АТ «Кривбасзалізрудком», тобто будучи службовою особою, всупереч посадової інструкції, договору про повну індивідуальну відповідальність 
від 13 вересня 2014 року, неналежно виконував свої обов`язки через несумлінне ставлення до них, чим завдав шкоди охоронюваним інтересам юридичної особи на суму, яка більш ніж у 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що є тяжкими наслідками.
58.        За цих обставин суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 грудня 2021 року, який набрав законної сили, встановлено, що  ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника дільниці спуску-підйому 
№ 11 шахти «Октябрська» АТ «Криворізький залізорудний комбінат», вчинив дії, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку, що свідчить про наявність підстав для повної матеріальної відповідальності працівника відповідно до положень статті 134 КЗпП України.
59.        Відповідно до статті 137 КЗпП України суд при визначенні розміру шкоди, що підлягає покриттю, крім прямої дійсної шкоди, враховує ступінь вини працівника і конкретна обстановка, за якої шкоду було заподіяно.
Суд може зменшити розмір покриття шкоди, заподіяної працівником, залежно від його майнового стану, за винятком випадків, коли шкода заподіяна злочинними діями працівника, вчиненими з корисливою метою.
60.        З`ясовуючи ступінь вини ОСОБА_1 , суди врахували обставини, встановлені в ухвалі Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 липня 2015 року, про те, що головний механік шахти «Октябрська» АТ «Кривбасзалізрудком», будучи службовою особою, вніс завідомо неправдиві відомості до офіційних документів щодо виконання робіт по заміні канатів, у зв`язку з чим правильно на підставі положень статті 
137 КЗпП України зменшили розмір шкоди, які підлягає стягненню із 
ОСОБА_1 на користь АТ «Кривбасзалізрудком», до 667 509,50 грн.
61.        Позивач судові рішення в касаційному порядку не оскаржує.
62.        Відповідно до частини третьої статті 233 КЗпП України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.
63.        За змістом статті 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу суд може поновити ці строки.
64.        Встановивши, що:
-           про підозру у кримінальному провадженні відповідачу повідомлено 
17 лютого 2016 року;
-           позивач у березні та серпні 2016 року подавав цивільні позови у кримінальній справі про відшкодування шкоди, які із незалежних від нього причин не були вирішені по суті у вироку суду, що набрав законної сили 28 липня 2022 року, натомість суд роз`яснив товариству право звернення з таким позовом в порядку цивільного судочинства;
-          позивач звернувся до суду із розглядуваним позовом у цивільній справі 07 липня 2023 року,
суди попередніх інстанцій дійшли цілком обґрунтованого висновку про відсутність підстав для відмови в позові через сплив строку звернення до суду.
65.        Подані у кримінальній справі цивільні позови АТ «Кривбасзалізрудком» не були залишені без розгляду, а залишились невирішеними в межах кримінальної справи із незалежних від товариства причин. Тому доводи касаційної скарги з посиланням на неправильне застосування судами статті 265 ЦК України, яка регулює зупинення перебігу позовної давності в разі залишення позову без розгляду, є помилковими. 
66.        Висновки судів попередніх інстанцій не суперечать висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі 
№ 132/2083/16,від 04 червня 2019 року у справі № 135/112/17, 
від 12 грудня 2019 року у справі № 486/1423/17, від 28 жовтня 2020 року 
у справі № 132/2083/16, від 24 квітня 2024 року у справі № 644/1546/2, на які посилається заявник у касаційній скарзі. 
67.        Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija 
v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
68.        Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, значною мірою зводяться до незгоди зі встановленими судами обставинами та необхідністю переоцінки доказів, в той час як встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 
2019 року у справі № 373/2054/16-ц).
69.        В межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховним Судом не встановлено підстав для висновку, що суди попередніх інстанцій ухвалили оскаржені судові рішення із неправильним застосуванням норм матеріального права або із порушенням норм процесуального права.
70.        Відповідно до першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального прав. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань. 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.        Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гордєвська Світлана Василівна, залишити без задоволення.
2.        Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий Судді: | Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович