Справа № 461/8795/24                                Головуючий у 1 інстанції: Романюк В. Ф. 
Провадження № 33/811/243/25                        Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі:
                                               
судді – Белени А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 29 січня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 29 січня 2025 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн 60 коп.
ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 27 жовтня 2024 року о 03.20 год на вул. Наливайка, 16, у м. Львові керував автомобілем марки «Tesla», реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6820», результат 1,58 ‰, чим порушив п.2.9 «а» ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.
На постанову судді Кулиняк С.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підстав п.1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на наступні доводи: автомобілем він не керував, а вийшов з готелю «Асторія», у якому він перебував з 17.47 год. забрати свої речі і в цей час до нього підійшли працівники поліції, припустивши, що він здійснював рух автомобілем та вчинив ДТП.
На думку апелянта, матеріали справи не містять жодних доказів його причетності до ДТП, та звертає увагу, що на його авто жодних пошкоджень.
Вважає, що свідок ОСОБА_2 лише припустив, що ДТП відбулося за участі його авто.
Звертає увагу на те, що з відеозапису вбачається, що за двірником його авто була постанова про порушення ним правил паркування на вул. Менцинського, складена 26.10.2024 о 17.33 год. Вважає, що наведене свідчить про те, що він не міг їздити вулицями міста з 17.30 по 03.00, оскільки така би точно вилетіла.
Зазначає, що він не мав обов`язку проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки автомобілем не керував, проте пройшов такий.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду ОСОБА_1 та його захисник Зазуляк Й.М. 28.03.2025 у судове засідання не прибули.
Попередньо, судове засідання призначалось судом апеляційної інстанції на 15.00 год. 12 березня 2025 року, однак ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду у судове засідання не з`явився.
Від захисника ОСОБА_1 – адвоката Зазуляка Й.М. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки він перебуває за межами м. Львова та матиме змоги прибути у судове засідання, у зв`язку з чим таке було відкладено.
Апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 та його захисник не виявили належної зацікавленості у розгляді справи та протягом тривалого часу не з`являлися до апеляційного суду. 
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, яка ратифікована Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адмінправопорушення, у якій вона є стороною.
Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).
Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини та з огляду на положення Конвенції щодо обов`язку сторони цікавитися рухом справи, розгляд апеляційної без участі правопорушника та апелянта не є порушенням права особи на доступ до правосуддя, тому що суд розцінює такі дії ОСОБА_1 та його захисника, як зловживання учасником справи процесуальними правами, що спрямовані на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи.
За таких обставин, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 та його захисника Зазуляка Й.М.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 159926 від 27.10.2024 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);
роздруківкою алкотестера «Драгер», відповідно до якої за результатами огляду ОСОБА_1 , такий перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду – 1,58 ‰ (а.с. 2);
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого за результатами огляду ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат – 1,58 ‰ (а.с. 3);
письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 27.10.2024 про те, що він, рухаючись своїм автомобілем став свідком, як автомобіль Tesla, реєстраційний номер НОМЕР_1 можливо скоїв ДТП на проспекті Шевченка, 17-19, а також на вул. Скорика навпроти закладу CUIL. Вказаний автомобіль весь час рухався змійкою по проспекту Шевченка, вулицею Скорика, виконав зупинку на вул.. Банківській та далі продовжив рух вулицям: Дорошенка, Костюшки, Січових Стрільців, Ак. Гнатюка, Городоцька та завершив рух на вул. Наливайка (а.с. 5);
рапортом інспектора взводу 1 роти 4 батальйону 5 УПП у Львівській області ДПП Володимира Березяка від 27.10.2024, відповідно до якого близько 03 год. 10 хв. 27.10.2024 в ході чергування було отримано повідомлення про ДТП без потерпілих. Через декілька хвилин, до них під`їхав ОСОБА_3 , який був заявником та повідомив, що автомобіль Тesla з номерним знаком НОМЕР_1 , який ймовірно причетний до ДТП паркується на вул. Наливайка, 16. Оскільки екіпаж перебував неподалік, то зміг оперативно прибути на місце події та виявили вказаний автомобіль, за кермом якого перебував ОСОБА_1 . Йому було повідомлено, що автомобіль можливо причетний до ДТП. Після огляду автомобіля пошкоджень виявлено не було, окрім пошкоджених переднього правового та переднього лівого дисків. В ході спілкування з водієм, в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 погодився. Результат огляду позитивний – 1,58‰. Після огляду ймовірного місця ДТП, факт ДТП не підтвердився (а.с. 6);
відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, долученим до протоколоу про адміністративне правопорушення (а.с. 4).
Доводи апелянта про невідповідність висновків суду обставинам справи, неповноту судового розгляду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.
Згідно з ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Працівниками поліції було дотримано вимоги закону під час проведення огляду та складання процесуальних документів.
Апеляційний суд відкидає як безпідставні доводи ОСОБА_1 про те, що матеріали справи не містять жодних доказів його причетності до ДТП, оскільки предметом розгляду вказаного провадження є вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому твердження апелянта по те, що він не керував автомобілем спростовуються матеріалами справи.
Зокрема, з долученому до матеріалів справи відеозапису вбачається,що працівники поліції підходять до автомобіля Tesla, за кермом якого перебував ОСОБА_1 , який спочатку, намагаючись уникнути адміністративної відповідальності, стверджував, що він лише вийшов до машини за речами. На зауваження поліцейських, що вони бачили, що він тільки що їхав, сказав,що лише перепаркував автомобіль.
Разом з тим, після того, як свідок ОСОБА_3 у присутності ОСОБА_1 розповів, що він їхав усю дорогу за автомобілем Tesla, який «виляв» дорогою та мало не зачепив припарковані автомобілі, а також на Гугл картах чітко показав маршрут руху ОСОБА_1 , останній перестав заперечувати, що керував автомобілем. На запитання поліцейських: «Куди їздили?», сказав, що повертався сюди.
Доводи апелянта, що ним о 17.47 год було заброньовано готель «Асторія» жодним чином не спростовують той факт, що опісля він керував автомобілем. 
Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Інші доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції. 
Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та є безальтернативним.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-
постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 29 січня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

                        Суддя Альберт БЕЛЕНА