П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/20114/24	

Перша інстанція суддя Танцюра К.О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача:                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області, а саме: 
- визнання протиправним та скасування  рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 213050033403 від 08 лютого 2024 року щодо відмови  у нарахуванні одноразової та виплаті грошової допомоги; 
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити одноразову грошову допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року частково задоволено позовні вимоги, а саме:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 213050033403 від 08 лютого 2024 року щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплати одноразової грошової допомоги;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що у позивача відсутнє право на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, яка передбачена п. 7-1 розділу XV ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», так як у нього відсутня необхідна кількість страхового стажу роботи в закладах та установах охорони здоров`я державної та комунальної форми власності.
Крім того, апелянт вважає, що судом першої інстанції помилково не враховано того факту, що спірне питання нарахування позивачу пенсійних виплат вирішувалось за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, а як наслідок судом помилково покладено зобов`язання щодо нарахування пенсійних виплат позивачу на Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 1963 року народження, з 05 червня 2023 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію за віком, відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При цьому, 04 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 213050033403 від 08 лютого 2024 року відмовлено ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 8).
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як у межах спірних правовідносин пенсійним органом безпідставно не призначено позивачу грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Згідно п. 7-1 розділу XV ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
В свою чергу, постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1191 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі – Порядок № 1191).
Згідно п. 2 Порядку № 1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення, що передбачені, зокрема Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в призначенні та виплаті позивачу грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, що передбачена п. 7-1 ХV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В даному випадку, оскаржувана відмова пенсійного органу обґрунтована тим, що страховий стаж позивача, який дає право на спірну виплату становить 29 років, 8 місяців та 22 дні, замість необхідних 30 років стажу на відповідних посадах.
В свою чергу, задовольняючи позовні вимоги судом першої інстанції зроблено висновок про те, що позивач має 30 років необхідного страхового стажу для отримання спірної виплати.
Між тим, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, у межах доводів та вимог апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, з аналізу вищевикладених положень пенсійного законодавства вбачається, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується, зокрема, з наявністю у відповідної особи необхідного спеціального страхового стажу, який для жінок складає 30 років.
Між тим, до відзиву Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на позовну заяву, окрім копії оскаржуваного рішення від 09 жовтня 2023 року, додано розрахунок спеціального стажу позивача від 09 жовтня 2023 року (а.с. 81).
Зі вказаного розрахунку вбачається, що до спеціального стажу позивача, з приміткою Постанова № 909 (Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років), включено наступні періоди: з 25 серпня 1983 року по 23 травня 1985 року; з 25 листопада 1985 року по 05 березня 1986 року; з 06 березня 1986 року по 08 лютого 1988 року; з 09 лютого 1988 року по 01 березня 1990 року; з 02 березня 1990 року по 03 квітня 1995 року; з 05 вересня 1997 року по 08 вересня 1998 року; з 27 жовтня 2005 року по 31 грудня 2022 року; з 01 січня 2023 року по 19 травня 2023 року; з 20 травня 2023 року по 05 червня 2023 року.
Як зазначено в оскаржуваному рішенні, тривалість роботи позивача у зазначених періодах (за виключенням пільгового стажу за період з 05 вересня 1997 року по 08 вересня 1998 року) обрахована пенсійним органом та становить 29 років, 8 місяців, 22 дні.
Між тим, як вбачається з копії трудової книжки позивача та довідки КНП «Новобузька багатопрофільна лікарня» від 31 січня 2023 року № 10-01-14, позивач також працював на посаді медичної сестри терапевтичного відділення з 30 липня 1982 року по 25 липня 1983 року.

Вказаний період роботи позивача враховуваний у вищезгаданому розрахунку від 09 жовтня 2023 року, але без примітки Постанова № 909.
В свою чергу, колегія суддів вважає, що відповідна посада входить до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального  захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має необхідну кількість спеціального стажу, а як наслідок право на отримання спірної виплати.
При цьому, колегія суддів не приймає доводів апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про те, що позивач працював на посаді медичної сестри аптечного кіоску, яка не дає право на вислугу років, оскільки відповідні періоди роботи зараховано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області позивачу до спеціального стажу та вони не є спірними у даній справі.
З іншого боку, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції помилково зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок пенсійних виплат позивача, так як у межах спірних правовідносин питання про нарахування таких виплат за принципом екстериторіальності вирішувалось Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Тобто, за наслідком прийняття Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області протиправного рішення про відмову в нарахуванні пенсійних виплат позивачу, саме відповідний орган має виконати покладений на нього обов`язок.
Наведена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 16 жовтня 2024 року (справа № 140/14380/23), від 24 травня 2024 року (справа № 460/17257/23), від 07 травня 2024 року (справа № 460/38580/22).
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції, в частині встановленого судом способу поновлення порушених прав позивача.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 317, 321, 322, 325,329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року змінити, а саме в третьому абзаці резолютивної частини рішення суду змінити відповідача з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.
В решті, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року залишити без змін.
Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

           Суддя-доповідач 		О.В. Яковлєв	
           Судді	  	О.В. Єщенко    А.В. Крусян