П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 травня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/32280/24	

Категорія:108020000                                                                           Головуючий в 1 інстанції: Хлімоненкова М.В.
                                                                                                  Час і місце ухвалення:11:05 год., м. Одеса
                                                                                                  Дата складання повного тексту: 10.03.2025 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

у складі:
головуючого  – Бітова А.І.
суддів             – Лук`янчук О.В.
                       – Ступакової І.Г.
при секретарі – Сомик Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Д-Трансгейт" до Одеської митниці, про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі – ТОВ) "Д-Трансгейт" звернулося до суду з позовом до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500590/2024/000006/1 від 12 вересня 2024 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA500590/2024/000022.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що ТОВ "Д-Трансгейт" здійснює придбання та митне оформлення товару – квадроцикли, згідно договору (контракту) №MMUSDT24 від 24 червня 2024 року. При митному оформленні товару – квадроцикли, що надійшли на адресу підприємства ТОВ "Д-Трансгейт" від словацької фірми MM Tech Trade s.r.o., за митною декларацією IM40ДЕ 24UA500590000482U3, було визначено його митну вартість за основним методом - ціною договору (контракту). На підтвердження заявленої митної вартості оцінюваного товару було надано митному органу документи, які відповідають переліку, визначеному в ч.2 ст. 53 МК України, підтверджують митну вартість товару та містять об`єктивні та правдиві відомості про складові митної вартості товару. Позивач стверджує, що надав всі необхідні документи, які дозволяють визначити митну вартість за основним методом – за ціною контракту. Відповідач зазначених документів не взяв до уваги, у зв`язку з чим дійшов необґрунтованих висновків про наявність підстав для коригування митної вартості із застосуванням шостого методу визначення митної вартості товару.
Згідно п.3.2. Контракту №MMUSDT24 від 24 червня 2024 року базисними умовами поставки є DAP – Рівне, згідно умов ІНКОТЕРМС 2010 року, які покладають на продавця обов`язки нести всі витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення, включаючи будь-які збори для експорту з країни відправлення, а також витрати по пакуванню та маркуванню вантажу. Це означає, що продавець включає такі витрати у вартість товару. Також Контракт не встановлює обов`язку страхування товарів для сторін, а лише визначає відповідальну сторону за ризики випадково знищення чи пошкодження майна.
Окрім того, позивач зазначає, що п.5.2 Контракту оплата за партію товару, що постачається по цьому Контракту, проводиться шляхом попередньої оплати або після отримання товару, банківським переказом грошових коштів на рахунок Продавця протягом 30 днів з моменту перетинання товаром митного кордону України. Датою перетину є дата, зазначена на митному штемпелі – 23 серпня 2024 року, а позивачем було оплачено товар за банківським документом №272 від 18 вересня 2024 року у 11 520 дол. США по рахунку №2024/08/12 від 16 серпня 2024 року, тобто оплата була здійснена на 26 день з моменту перетинання товаром митного кордону України, чим були дотримані вимоги Контракту.
Також обґрунтовуючи позов ТОВ "Д-Трансгейт" посилається на невірне застосування відповідачем резервного методу для визначення митної вартості товару та вказує, зокрема на те, що митний орган взяв до уваги вартість товарів, митне оформлення яких здійснено за МД №UA209230/2024/82285 від 05 вересня 2024 року – 1,60 дол США / кг нетто, де взагалі інший виробник.
Відповідач позов не визнав, вказуючи, що у зв`язку із спрацюванням профілів ризику системи управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості та на виконання вимог ст. 54 МК України під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) №24UA500590000452U0 від 11 вересня 2024 року встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500590/2024/000006/1 від 12 вересня 2024 року, а саме: у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо вартості транспортування товару; відсутня будь-яка інформація щодо здійснення або нездійснення страхування оцінюваних товарів; відсутні числові дані щодо вартості пакування; у контракті не визначені чіткі умови щодо оплати товару; у поданому до митного оформлення рахунку-фактурі від 16 серпня 2024 року №2024/08/12 відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір (контракт); до митного оформлення надана копія митної декларації №MRN24PL322080NS6WXVE4 від 19 серпня 2024 року країни відправлення (Польща) без перекладу на українську мову.
Відповідач зазначав, що оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов ч.1 ст. 54 МК України, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи, встановлені ст. 53 цього Кодексу, додаткові документи та відомості. Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів. На запит щодо надання додаткових документів Декларантом 12 вересня 2024 року надіслано лист Б/Н, у якому зазначається про неможливість надання затребуваних додаткових документів у зв`язку із відсутністю останніх. Отже, декларантом або уповноваженою ним особою не подано усіх документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2-4 ст. 53 МК України, які б спростували встановлені розбіжності. Вказані обставини, за твердженням відповідача, стали підставою для відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.
Відповідач зазначає, що за результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом у відношенні товарів застосовано резервний метод. Також було проведено аналіз цінової інформації, яка міститься в Єдиній автоматизованій інформаційній системі (далі – ЄАІС) Держмитслужби України з урахуванням опису та фізичних характеристик товару, що продається на аналогічних комерційних умовах, та встановлено, що рівень митної вартості товарів №1-16 є більшим ніж заявлено декларантом 1,60 дол США / кг нетто, та 720 дол США за шт. становить – 7,262 дол. США/кг нетто та 3 268 дол. США за шт. ( МД №UA209230/2024/82285 від 05 вересня 2024 року). У зв`язку з вищевикладеним, відповідачем була видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500590/2024/000022 та у відповідності ч.2 ст. 55 МК України Одеською митницею прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA500590/2024/000006/1 від 12 вересня 2024 року.
На думку відповідача, у рішенні про коригування митної вартості №UA500590/2024/000006/1 від 12 вересня 2024 року наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цьому рішенні про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмноінформаційні комплекси ЄАІС, у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року позов ТОВ "Д-ТРАНСГЕЙТ" задоволено.
Визнано протиправними та скасовано рішення Одеської митниці про коригування митної вартості №UA500590/2024/000006/1 від 12 вересня 2024 року та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500590/2024/000022.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь ТОВ "Д-ТРАНСГЕЙТ" 6 474,73 грн. сплаченого судового збору.
В апеляційній скарзі Одеської митниці ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги:
-          для підтвердження витрат на транспортування декларантом, відповідно ч.2 ст. 53 МК України, подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24 травня 2012 року №599 до зазначених документів можуть належати:- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Але у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;
-          відповідно до наданого зовнішньоекономічного договору (контракту) від 24 червня 2024 року №MMUSDT24 поставка товарів здійснюється на умовах DAP Рівне, тобто вартість страхування не включена у вартість товарів. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення або нездійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості товарів;
-          згідно п.5.2 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 24 червня 2024 року №MMUSDT24 оплата за партію товару, що постачається по зазначеному контракту, проводиться шляхом попередньої оплати або після отримання товару, банківським переказом грошових коштів на рахунок продавця протягом 30 днів з моменту перетинання товаром митного кордону України. Таким чином, у контракті не визначені чіткі умови, щодо оплати товару. Відповідно вимог розділу 2 ст. 53 МК України у разі, якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товару є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Такі документи до митного оформлення не надано, що не дає змоги перевірити суму перерахованих покупцем коштів, зокрема при можливому здійсненні оплати за товар. Згідно ст. 54 МК України митний орган має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документу чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Згідно п.2 ст. 52 МК України декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 53 МК України одночасно з митною декларацією декларант подає документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів, серед яких документи, що містять відомості про складові митної вартості;
-          у поданому до митного оформлення рахунку-фактурі від 16 серпня 2024 року №2024/08/12 відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір (контракт), у той же час згідно п.11.2 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 24 червня 2024 року №MMUSDT24 рахунки-фактури, що виставляються продавцем на товарну партію і завірені покупцем, розглядаються як додатки до контракту і є його невід`ємною частиною. Даний факт не дає змогу наданий до митного оформлення рахунок-фактуру віднести до поставки, яка проводиться саме за вищевказаним зовнішньоекономічним договором;
-          до митного оформлення надана копія митної декларації №MRN24PL322080NS6WXVE4 від 19 серпня 2024 року країни відправлення (Польща) без перекладу на українську мову;
-          звернуто увагу суду на те, що "обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу", встановлюється також у постановах ВС України від 28 липня 2021 року справа №808/3022/17, постанова ВС України від 26 липня 2021 року справа №813/8725/14, постанова ВС України від 16 липня 2021 року справа №804/3702/16, постанова ВС України від 16 липня 2021 року справа №804/769/16;
-          розбіжності не були спростовані у повному обсязі, а саме: для підтвердження витрат на транспортування документів надано не було; документів щодо здійснення або нездійснення страхування не надавалося; документів щодо вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням не надавалося; не спростовані розбіжності, згідно п 5.2 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 24 червня 2024 року №MMUSDT24 щодо моменту оплати товару;
-          рівень митної вартості товарів №1-16 є більшим ніж заявлено декларантом 1,60 дол США / кг нетто, та 720 дол США за шт. становить – 7,262 дол. США/кг нетто та 3268 дол. США за шт. (МД №UA209230/2024/82285 від 05 вересня 2024 року). (різниця митних платежів склала 539 560,79 грн).
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Одеської митниці, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.
24 червня 2024 року позивача між ТОВ "Д-ТРАНСГЕЙТ" (покупець) та "MM TECH TRADE S.R.O." (продавець) укладено контракт №MMUSDT24, відповідно до п.п.1.1., 1.2. якого продавець продає, покупець купляє далі – товар. Товар, асортимент, ціни, найменування та характеристики товару вказуються в рахунках-фактурах на кожну поставку окремо.
Пунктами 2.1., 2.2. Контракту визначено, що кількість товару, що постачається по цьому Контракту вказується в рахунках-фактурах, окремо на кожну партію (одиницю). Якість товару, що постачається має відповідати міжнародним стандартам і вимогам, прийнятим для товару даної категорії.
Згідно пп.3.1, 3.2 Контракту, поставка товару здійснюється мультимодальним (комбінованим) перевезенням. Умови поставки DAP – Рівне, згідно умов ІНКОТЕРМС 2010 року, якщо інше не вказано в супровідних документах. 
У п.п.4.1., 4.2. Контракту з сторони погодили, що валюта контракту: Долари США. Ціна товару вказується в рахунках-фактурах на кожну поставку окремо.
Відповідно п.5.2. Контракту, оплата за партію товару, що постачається по цьому Контракту, проводиться шляхом попередньої оплати або після отримання товару, банківським переказом грошових коштів на рахунок продавця протягом 30 днів з моменту перетинання товаром митного кордону України (якщо інше не передбачено додатком). Датою перетину є дата, зазначена на митному штемпелі.
Також у п.7.1. Контракту визначено, що упаковка та маркування товару повинні відповідати стандартам і технічним умовам, встановленим в країні Продавця для даного виду товару.
На виконання умов Контракту було видано Інвойс №2024/08/11 від 16 серпня 2024 року, у якому сторони погодили вид, кількість та ціну Товару. Загальна вартість товару склала 11 520 дол. США 
Для здійснення митного оформлення товару позивачем до Одеської митниці була подана митна декларація №24UA500590000452U0 від 11 вересня 2024 року для оформлення вантажу:
Товар 1. Квадроцикл чотирьохколісний, без коляски, новий – 1 шт, марка MotoLeader, модель: ML1100ATV, ідент.№шасі: L6FAGRA64R0022222, тип двигуна: бензиновий, номер двигуна: ODS2V91MY248924, робочий об`єм циліндрів двигуна: 976 см3, колір: жовтий, календарний рік виготовлення: 2024, модельний рік виготовлення: 2024, призначення: для перевезення людей по дорогах загального користування, загальна кількість місць, включаючи водія: 2. Торговельна марка: MotoLeader. Виробник: SHANDONG LIANGZI POWER CO., LTD.Країна виробництва: CN. 
Товар 2. Квадроцикл чотирьохколісний, без коляски, новий – 1 шт, марка MotoLeader, модель: ML1100ATV, ідент.№шасі: L6FAGRA66R0022223, тип двигуна: бензиновий, номер двигуна: ODS2V91MY249299, робочий об`єм циліндрів двигуна: 976 см3, колір: жовтий, календарний рік виготовлення: 2024, модельний рік виготовлення: 2024, призначення: для перевезення людей по дорогах загального користування, загальна кількість місць, включаючи водія: 2. Торговельна марка: MotoLeader. Виробник: SHANDONG LIANGZI POWER CO., LTD.Країна виробництва: CN. 
Товар 3. Квадроцикл чотирьохколісний, без коляски, новий – 1 шт, марка MotoLeader, модель: ML1100ATV, ідент.№шасі: L6FAGRA68R0022224, тип двигуна: бензиновий, номер двигуна: ODS2V91MY249803, робочий об`єм циліндрів двигуна: 976 см3, колір: жовтий, календарний рік виготовлення: 2024, модельний рік виготовлення: 2024, призначення: для перевезення людей по дорогах загального користування, загальна кількість місць, включаючи водія: 2. Торговельна марка: MotoLeader. Виробник: SHANDONG LIANGZI POWER CO., LTD.Країна виробництва: CN. 
Товар 4. Квадроцикл чотирьохколісний, без коляски, новий – 1 шт, марка MotoLeader, модель: ML1100ATV, ідент.№шасі: L6FAGRA6XR0022225, тип двигуна: бензиновий, номер двигуна: ODS2V91MY249784, робочий об`єм циліндрів двигуна: 976 см3, колір: жовтий, календарний рік виготовлення: 2024, модельний рік виготовлення: 2024, призначення: для перевезення людей по дорогах загального користування, загальна кількість місць, включаючи водія: 2. Торговельна марка: MotoLeader. Виробник: SHANDONG LIANGZI POWER CO., LTD.Країна виробництва: CN. 
Товар 5. Квадроцикл чотирьохколісний, без коляски, новий – 1 шт, марка MotoLeader, модель: ML1100ATV, ідент.№шасі: L6FAGRA61R0022226, тип двигуна: бензиновий, номер двигуна: ODS2V91MY248940, робочий об`єм циліндрів двигуна: 976 см3, колір: жовтий, календарний рік виготовлення: 2024, модельний рік виготовлення: 2024, призначення: для перевезення людей по дорогах загального користування, загальна кількість місць, включаючи водія: 2. Торговельна марка: MotoLeader. Виробник: SHANDONG LIANGZI POWER CO., LTD.Країна виробництва: CN. 
Товар 6. Квадроцикл чотирьохколісний, без коляски, новий – 1 шт, марка MotoLeader, модель: ML1100ATV, ідент.№шасі: L6FAGRA63R0022227, тип двигуна: бензиновий, номер двигуна: ODS2V91MY249301, робочий об`єм циліндрів двигуна: 976 см3, колір: жовтий, календарний рік виготовлення: 2024, модельний рік виготовлення: 2024, призначення: для перевезення людей по дорогах загального користування, загальна кількість місць, включаючи водія: 2. Торговельна марка: MotoLeader. Виробник: SHANDONG LIANGZI POWER CO., LTD.Країна виробництва: CN. 
Товар 7. Квадроцикл чотирьохколісний, без коляски, новий – 1 шт, марка MotoLeader, модель: ML1100ATV, ідент.№шасі: L6FAGRA65R0022228, тип двигуна: бензиновий, номер двигуна: ODS2V91MY249296, робочий об`єм циліндрів двигуна: 976 см3, колір: жовтий, календарний рік виготовлення: 2024, модельний рік виготовлення: 2024, призначення: для перевезення людей по дорогах загального користування, загальна кількість місць, включаючи водія: 2. Торговельна марка: MotoLeader. Виробник: SHANDONG LIANGZI POWER CO., LTD.Країна виробництва: CN. 
Товар 8. Квадроцикл чотирьохколісний, без коляски, новий – 1 шт, марка MotoLeader, модель: ML1100ATV, ідент.№шасі: L6FAGRA67R0022229, тип двигуна: бензиновий, номер двигуна: ODS2V91MY249793, робочий об`єм циліндрів двигуна: 976 см3, колір: жовтий, календарний рік виготовлення: 2024, модельний рік виготовлення: 2024, призначення: для перевезення людей по дорогах загального користування, загальна кількість місць, включаючи водія: 2. Торговельна марка: MotoLeader. Виробник: SHANDONG LIANGZI POWER CO., LTD.Країна виробництва: CN. 
Товар 9. Квадроцикл чотирьохколісний, без коляски, новий – 1 шт, марка MotoLeader, модель: ML1100ATV, ідент.№шасі: L6FAGRA63R0022230, тип двигуна: бензиновий, номер двигуна: ODS2V91MY249806, робочий об`єм циліндрів двигуна: 976 см3, колір: жовтий, календарний рік виготовлення: 2024, модельний рік виготовлення: 2024, призначення: для перевезення людей по дорогах загального користування, загальна кількість місць, включаючи водія: 2. Торговельна марка: MotoLeader. Виробник: SHANDONG LIANGZI POWER CO., LTD.Країна виробництва: CN. 
Товар 10. Квадроцикл чотирьохколісний, без коляски, новий – 1 шт, марка MotoLeader, модель: ML1100ATV, ідент.№шасі: L6FAGRA65R0022231, тип двигуна: бензиновий, номер двигуна: ODS2V91MY249297, робочий об`єм циліндрів двигуна: 976 см3, колір: жовтий, календарний рік виготовлення: 2024, модельний рік виготовлення: 2024, призначення: для перевезення людей по дорогах загального користування, загальна кількість місць, включаючи водія: 2. Торговельна марка: MotoLeader. Виробник: SHANDONG LIANGZI POWER CO., LTD. Країна виробництва: CN. 
Товар 11. Квадроцикл чотирьохколісний, без коляски, новий – 1 шт, марка MotoLeader, модель: ML1100ATV, ідент.№шасі: L6FAGRA67R0022232, тип двигуна: бензиновий, номер двигуна: ODS2V91MY249735, робочий об`єм циліндрів двигуна: 976 см3, колір: жовтий, календарний рік виготовлення: 2024, модельний рік виготовлення: 2024, призначення: для перевезення людей по дорогах загального користування, загальна кількість місць, включаючи водія: 2. Торговельна марка: MotoLeader. Виробник: SHANDONG LIANGZI POWER CO., LTD.Країна виробництва: CN. 
Товар 12. Квадроцикл чотирьохколісний, без коляски, новий – 1 шт, марка MotoLeader, модель: ML1100ATV, ідент.№шасі: L6FAGRA69R0022233, тип двигуна: бензиновий, номер двигуна: ODS2V91MY248938, робочий об`єм циліндрів двигуна: 976 см3, колір: жовтий, календарний рік виготовлення: 2024, модельний рік виготовлення: 2024, призначення: для перевезення людей по дорогах загального користування, загальна кількість місць, включаючи водія: 2. Торговельна марка: MotoLeader. Виробник: SHANDONG LIANGZI POWER CO., LTD. Країна виробництва: CN. 
Товар 13. Квадроцикл чотирьохколісний, без коляски, новий – 1 шт, марка MotoLeader, модель: ML1100ATV, ідент.№шасі: L6FAGRA60R0022234, тип двигуна: бензиновий, номер двигуна: ODS2V91MY248927, робочий об`єм циліндрів двигуна: 976 см3, колір: жовтий, календарний рік виготовлення: 2024, модельний рік виготовлення: 2024, призначення: для перевезення людей по дорогах загального користування, загальна кількість місць, включаючи водія: 2. Торговельна марка: MotoLeader. Виробник: SHANDONG LIANGZI POWER CO., LTD. Країна виробництва: CN. 
Товар 14. Квадроцикл чотирьохколісний, без коляски, новий – 1 шт, марка MotoLeader, модель: ML1100ATV, ідент.№шасі: L6FAGRA62R0022235, тип двигуна: бензиновий, номер двигуна: ODS2V91MY249696, робочий об`єм циліндрів двигуна: 976 см3, колір: жовтий, календарний рік виготовлення: 2024, модельний рік виготовлення: 2024, призначення: для перевезення людей по дорогах загального користування, загальна кількість місць, включаючи водія: 2. Торговельна марка: MotoLeader. Виробник: SHANDONG LIANGZI POWER CO., LTD.Країна виробництва: CN. 
Товар 15. Квадроцикл чотирьохколісний, без коляски, новий – 1 шт, марка MotoLeader, модель: ML1100ATV, ідент.№шасі: L6FAGRA64R0022236, тип двигуна: бензиновий, номер двигуна: ODS2V91MY249802, робочий об`єм циліндрів двигуна: 976 см3, колір: жовтий, календарний рік виготовлення: 2024, модельний рік виготовлення: 2024, призначення: для перевезення людей по дорогах загального користування, загальна кількість місць, включаючи водія: 2. Торговельна марка: MotoLeader. Виробник: SHANDONG LIANGZI POWER CO., LTD.Країна виробництва: CN. 
Товар 16. Квадроцикл чотирьохколісний, без коляски, новий – 1 шт, марка MotoLeader, модель: ML1100ATV, ідент.№шасі: L6FAGRA66R0022237, тип двигуна: бензиновий, номер двигуна: ODS2V91MY249724, робочий об`єм циліндрів двигуна: 976 см3, колір: жовтий, календарний рік виготовлення: 2024, модельний рік виготовлення: 2024, призначення: для перевезення людей по дорогах загального користування, загальна кількість місць, включаючи водія: 2. Торговельна марка: MotoLeader. Виробник: SHANDONG LIANGZI POWER CO., LTD.Країна виробництва: CN.
При митному оформлення вказаного товару митну вартість визначено за основним (першим) методом – ціною договору.
Відомості про вартість товару визначені у п.12 митної декларації та складає 473 932,80 грн. Пунктом 22 МД визначено вартість товару у валюті Контракту – 11 520 дол.США.
На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу її визначення декларант надав митному органу разом з митною декларацією наступні документи: 
- Пакувальний лист (Packing list) №2024/08/11 від 16 серпня 2024 року;
- Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №2024/08/11 від 16 серпня 2024 року;
- Автотранспортна накладна (Road consignment note) №7890 від 20 серпня 2024 року;
- Декларацiя про походження товару (Declaration of origin) № 2024/08/11 від 16 серпня 2024 року;
- Зовнішньоекономічний договір (контракт) №MMUSDT24 від 24 червня 2024 року;
-  Лист №5 від 19 серпня 2024 року;
- Копія митної декларації країни відправлення №MRN24PL322080NS6WXVE4 від 19 серпня 2024 року.
Як зазначають сторони в заявах по суті справи, Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) банківські та платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 4) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) виписку з бухгалтерської документації; 7) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 9) копію митної декларації країни відправлення та її переклад відповідно ст. 254 МК України.
У відповідь позивач надав відповідачу листа, у якому зазначив, що усі документи для підтвердження митної вартості були надані в повному обсязі та просить завершити митне оформлення товару.
12 вересня 2024 року Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості UA500590/2024/000006/1, відповідно п. 33 якого, подані документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: 
1) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно ч.2 ст. 53 МК України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24 травня 2012 року №599 до зазначених документів можуть належати: - рахунокфактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Але у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 
2) відповідно до наданого зовнішньоекономічного договору (контракту) від 24 червня 2024 року №MMUSDT24 поставка товарів здійснюється на умовах DAP Рівне, тобто вартість страхування не включена у вартість товарів. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення або нездійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості товарів. 
3) відповідно до п п.в) п.1 ч.10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні числові дані щодо згаданої складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару. 
4) згідно п5.2 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 24 червня 2024 року №MMUSDT24 оплата за партію товару, що постачається по зазначеному контракту, проводиться шляхом попередньої оплати або після отримання товару, банківським переказом грошових коштів на рахунок Продавця протягом 30 днів з моменту перетинання товаром митного кордону України. Таким чином у контракті не визначені чіткі умови, щодо оплати товару. Відповідно до вимог розділу 2 ст. 53 МК України у разі, якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товару є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Такі документи до митного оформлення не надано, що не дає змоги перевірити суму перерахованих покупцем коштів, зокрема при можливому здійсненні оплати за товар;
5) у поданому до митного оформлення рахунку-фактурі від 16 серпня 2024 року №2024/08/12 відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір (контракт), у той же час згідно п.11.2 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 24 червня 2024 року №MMUSDT24 рахунки-фактури, що виставляються Продавцем на товарну партію і завірені Покупцем, розглядаються як додатки до контракту і є його невід`ємною частиною. Даний факт не дає змогу наданий до митного оформлення рахунок-фактуру віднести до поставки, яка проводиться саме за вищевказаним зовнішньоекономічним договором. 
6) до митного оформлення надана копія митної декларації №MRN24PL322080NS6WXVE4 від 19 серпня 2024 року країни відправлення (Польща) без перекладу на українську мову.
Також в оскаржуваному рішенні вказано, що на запит щодо надання додаткових документів Декларантом 12 вересня 2024 року надіслано лист Б/Н, у якому зазначається про неможливість надання затребуваних додаткових документів у зв`язку із відсутністю останніх. Разом з тим, виявлені розбіжності не були спростовані у повному обсязі, а саме: для підтвердження витрат на транспортування докуметів надано не було; документів щодо здійснення або нездійснення страхування не надавалося; документів щодо вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням не надавалося; не спростовані розбіжності, згідно п.5.2 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 24 червня 2024 року №MMUSDT24 щодо моменту оплати товару. Отже, декларантом або уповноваженою ним особою не подано усіх документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2-4 ст. 53 МК України, які б спростували встановлені розбіжності. Відповідно ч.5 ст. 55 та ч.4 ст. 57 МК України була проведена процедура консультацій між митним органом та декларантом або уповноваженою ним особою з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості та визначення основи вартості. Декларантом листом від 12 вересня 2024 року Б/Н повідомлено про відсутність інформації, яка може бути взята за основу для визначення оцінюваних товарів згідно з положеннями ст.ст. 59 – 63 МК України. Митним органом з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз інформації, що наявна в автоматизованій системі митного оформлення "Інспектор". Встановлено, що стосовно оцінюваного товару інформація щодо прийнятої митним органом вартості операції з ідентичними або подібними (аналогічними) товарами із урахуванням вимог та застережень ст.ст. 59, 60 та 61 МК України відсутня, у зв`язку із чим визначення митної вартості не може бути здійснено за методами визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів та за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів. Визначення митної вартості за методами на основі віднімання вартості та на основі додавання вартості відповідно до ст.ст. 62 та 63 МК України не може бути здійснено у зв`язку із відсутністю інформації декларанта та виробника щодо вартості відповідних витрат. Враховуючи, що митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст.ст. 58 – 63 МК України, митна вартість товару визначається відповідно до положень ст. 64 МК України із використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ) за резервним методом визначення митної вартості товарів: рівень митної вартості товарів №1-16 є більшим ніж заявлено декларантом 1,60 дол США / кг нетто, та 720 дол США за шт. становить – 7,262 дол. США/кг нетто та 3268 дол. США за шт. (МД №UA209230/2024/82285 від 05 вересня 2024 року).
Також, відповідачем було винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення №UA500590/2024/000022, якою повідомлено про відмову в митному оформленні (випуску) товарів у зв`язку із тим, що винесено рішення про коригування митної вартості від UA500590/2024/000006/1 від 12 вересня 2024 року.
17 вересня 2024 року позивач подав митну декларацію 24UA500590000482U3, по якій митні платежі були визначені відповідно до скорегованої відповідачем ціни товарів за резервним методом.
Також, під час розгляду справи, позивач надав суду платіжну інструкцію №249 від 18 вересня 2024 року, згідно якої ним проведена оплата товару по Контракту та інвойсу на користь постачальника.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Одеської митниці про коригування митної вартості №UA500590/2024/000006/1 від 12 вересня 2024 року не відповідає критеріям обґрунтованості, оскільки позивачем, при здійсненні імпортування товару на митну територію України, його вартість була визначена вірно за основним методом на підставі документів, визначених ч.2 ст. 53 МК України. А відтак, така митна вартість є об`єктивно визначеною та документально підтвердженою, що свідчить про протиправність застосування митним органом другорядного методу – резервного. В свою чергу, суд першої інстанції вказав, що відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ч.1 ст. 1, п.24 ч.1 ст. 4, ст.ст. 49, 50, ч.1 ст. 51, ч.2 ст. 52, ч.ч.1, 3 ст. 53, ч.ч.1-3 ст. 55, ст. 57, ч.ч.4, 5 ст. 58, ч.3 ст. 318 МК України.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.
В силу вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст. 1 МК України передбачено, що законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Згідно п.24 ч.1 ст. 4 МК України митний контроль це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів Україні, укладених у встановленому законом порядку.
Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.
Статтею 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно ч.ч.4, 5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Частиною 3 ст. 318 МК України визначено, що митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Згідно ст. 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Частиною 1 ст. 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно ч.2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.
При декларуванні товарів позивач визначив їх митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсів та інших документів постачальника.
Відповідно ч.1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно ч.2 ст. 53 МК України, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.ч.5, 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно ч.ч.1, 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Відповідно ч.ч.1-3 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених ч.6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч.3 ст. 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Разом з тим, відповідно ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
Тобто, згідно норм МК України митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.
Відповідно ч.3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Також згідно ч.6 ст. 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митного органу є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Як вбачається з зовнішньоекономічного договору ціна товару, що був предметом поставки, вже включає в себе вартість упаковки та маркування, а тому за правилами ч.10 ст. 58 МК України ці складові не підлягають додаванню позивачем з метою визначення митної вартості товару та вони не можуть вплинути на правильність визначення позивачем митної вартості.
До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22 січня 2019 року у справі №815/6794/17.
Відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі МД "37. Процедура" митної декларації має бути зазначено "ZZ32", в той час як у вказаній графі митної декларації поданої декларантом зазначено "ZZ00" (тара не зворотна та вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором. При цьому, жодних спеціальних умов щодо пакування товару, інвойсами, наданими – не передбачалось. З поданих до митного оформлення документів вбачається відсутність додаткових витрат на упаковку чи використання пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із упакуванням (упаковка включена у ціну товару).
Таким чином, згідно умов контракту всі витрати із завантаження, пакування товару, поставки та страхування вже були включені продавцем у вартість товару, яка відображена у відповідних супровідних документах, а тому надання додаткових документів, в яких в тому числі й окремо визначається вартість пакування та маркування, розмір витрат на страхування митним законодавством не передбачається. Тобто, вказані обставини не можуть бути підставою в даному випадку для коригування митної вартості.
З огляду на викладене, є необґрунтованим довід апелянта про те, що позивачем до митного органу не було надано документів щодо вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.
Колегія суддів також вважає необґрунтованим посилання митного органу на те, що в наданих до митного оформлення документах відсутня інформація щодо умов оплати товару та з жодного наявного документу неможливо ідентифікувати визначені умови оплати, оскільки згідно умов Контракту від 06 грудня 2023 року оплата за товар покупцем здійснюється на умовах 100% оплати впродовж 30 днів, після отримання товару на склад (п.5.5), до того ж до вказаного Контракту не укладались додаткові угоди, в яких би визначалась необхідність проведення передоплати за товар.
Щодо доводів апелянта про відсутність в поданих документах страхового полісу або іншого доказу страхового покриття, колегія суддів зазначає, що умовами поставки за контрактом є базис поставки CIP, відповідно до якого саме постачальник поніс витрати на страхування товару і ці витрати включені до наданої постачальником ціни. 
Відповідно до Інкотермс-2010 CIР ("фрахт/перевезення та страхування оплачено до (назва місця призначення)" означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передачі  перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та будь-які додаткові витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки у вищезазначений спосіб. За умовами CIP на продавця покладається також обов`язок забезпечення страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення.
Поставка товару на умовах CIР зобов`язує продавця оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення, забезпечити страхування на користь покупця та забезпечення здійснення митного оформлення товару при експорті.
За таких умов, вимога митного органу про надання доказів розміру витрат на страхування та перевезення товарів з ТОВ "Д-ТРАНСГЕЙТ" (покупець) є невмотивованою.
Правова позиція з цього питання неодноразово висвітлювалась у постановах Верховного Суду у справах №821/1617/17 від 14 серпня 2018 року, №821/410/18 від 13 листопада 2018 року, №821/289/18 від 18 грудня 2018 року, №160/3795/19 від 11 вересня 2024 року, №826/19630/16 від 25 вересня 2024 року.
Колегія суддів наголошує, що митний орган не обґрунтував, яким чином зазначені ним документи загального вигляду (виписка з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару, копія митної декларації країни відправлення) можуть усунути уявні розбіжності та недоліки у поданих для митного оформлення документах, тобто який зв`язок митний орган побачив між витребуваними додатково документами та викладеним зауваженням. 
Відповідно до ч.ч.1-2 ст.64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст.ст. 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.
Колегія суддів зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.
Наявність у базі даних інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), що само по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів.
Під час розгляду справи митний орган не підтвердив належними та допустимими доказами, а також аргументованими доводами про наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за цей товар.
Тобто, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем відповідно до законодавства.
Відповідно ч.3 ст.318 МК України митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.
Ця норма також відповідає стандартним правилам, встановленим п.п.3.16, 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із   Законом України від 15 лютого 2011 року №3018-VI Про внесення змін до Закону України Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.
Крім того, це узгоджується з проголошеними у ст. 8 МК України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності та інших.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що митний орган не надав доказів того, що документи подані декларантом є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товару. В поданих при митному оформленні товару документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що підлягала сплаті та була сплачена за цей товар.
Також, колегія суддів вважає, що посилання митного органу на наявність інформації про іншу вартість подібного товару не є переконливими, оскільки у даному випадку позивач діяв на підставі контракту, визначеному в ньому умов та цін, що підтверджується наданими до митної декларації документами. Відповідні умови контракту належним чином узгоджені між сторонами, тобто випливають із господарської діяльності позивача та його контрагента та їх домовленостей за контрактом.
Самостійне визначення контролюючим органом ціни товару не може впливати на права та обов`язки сторін Договору, за умови їх підтвердження належними документами.
Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, визначено обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості у графі зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень ст.ст. 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.   У рішенні про коригування заявленої митної вартості у разі використання митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен зазначити реквізити таких декларацій, а також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися органом доходів і зборів при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядного методу - за ціною щодо подібних (аналогічних) товарів. При обґрунтуванні неможливості застосування певних другорядних методів митний орган повинен конкретизувати підстави незастосування цих методів. Митний орган зобов`язаний навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.
В свою чергу, відповідач при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядного методу не зазначив в оскаржуваному рішенні докладної інформації та джерел, які використовувалися контролюючим органом, при її визначенні, а саме: ним не було зазначено митна вартість якого товару бралася за основу, торгова марка, фактурна вартість, країна експорту цього товару, час експорту в Україну, виробник, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки.
В оскаржуваному рішенні вказано: "з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО "Інспектор", ЄАІС Держмитслужби України, мережі Інтернет та встановлено, що рівень митної вартості, подібних товарів є більшим і становить 6,03 дол. США/кг (МД від 22 квітня 2024 року №UA100230/2024/507802), ніж заявлено декларантом 2,01 дол. США/кг нетто.
Верховний Суд у своїх постановах неодноразово виснував, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм п.п.2, 4 ч.2 ст. 55 МК України якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод (постанова від 18 серпня 2021 року у справі №160/4944/19).
Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 01 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Серед критеріїв /принципів/, які повинні застосовуватись суб`єктом владних повноважень при прийнятті ним рішень та вчиненні дій та якими керується адміністративний суд у разі оскарження таких рішень, дій, є, зокрема, критерій законності, відповідно до якого суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, а рішення суб`єкта владних повноважень має прийматися обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, у спорах про оскарження акту індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень, який стосується прав та обов`язків особи, суд при вирішенні справи має надати повну та об`єктивну правову оцінку такому акту.
Разом з тим, оскаржуване рішення митного органу не містить детальної характеристики товару, який брався за основу для коригування митної вартості, не містить країни експорту товару та інші комерційні умови поставки, що суперечить вимогам обґрунтованості, об`єктивності та неупередженості рішення суб`єкта владних повноважень.
Посилання відповідача в рішенні про коригування митної вартості товару на відомості з баз даних ЄАІС Держмитслужби України не є доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару за ціною договору.
Верховний Суд сформував правову позицію, зазначивши, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не встановлений. Також слід урахувати, що в ЄАІС ДПС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню (постанови Верховного Суду від 21 лютого 2018року у справі №820/17417/14, від 04 вересня 2018 року у справі №818/1186/17).
Тому саме лише зазначення у рішенні про коригування митної вартості товарів реквізитів раніше оформлених митних декларацій з вищим рівнем митної вартості товару не може вважатись належним підтвердженням обґрунтованості коригування митної вартості.
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2-4 ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціпи, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Отже, виключно у разі наявності розбіжностей у поданих декларантом до митного оформлення документах для підтвердження заявленої митної вартості товару, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані надати додаткові документи.
Витребування митним органом таких документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
У постанові Верховного суду від 21 лютого 2020 року по справі №813/1229/16 суд дійшов висновку, що витребуючи додаткові документи, Митниця зобов`язана зазначити конкретні обставини, які викликали сумніви у правильності визначення митної вартості, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Колегія суддів наголошує, що митний орган не надав доказів на підтвердження існування обґрунтованих сумнівів у правильності визначення митної вартості товару; неможливості перевірки числового значення митної вартості товарів на підставі поданих декларантом документів та пояснень.
Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Верховний суду постановах від 27 лютого 2019 року по справі№814/1647/16, від 06 березня 2019 року по справі №809/278/17, від 13 червня 2019 року по справі №820/6315/15, від 21 січня 2020 року по справі №813/2719/15 вказував, що висновок про те, що митна вартість товару документально не підтверджена, є недостатнім для витребування у декларанта додаткових документів та прийняття рішення про коригування митної вартості, без зазначення, при цьому, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, у чому полягає невідповідність даних або які розбіжності, наявні в поданих декларантом документах.
Відповідач, приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого товару за методом не за ціною договору, не вказав, яким чином   митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості, не зазначив країну походження та рік виготовлення такого товару, його технічний стан, що є окремою підставою для скасування такого рішення та картки (така правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 09 квітня 2020 року по справі №826/4827/16).
З огляду на викладене, колегія суддів вважає необґрунтованим посилання апелянта на те, що подібний товар був оформлений за вищою митною вартістю, оскільки, відомості з інформаційної бази даних носять допоміжний інформаційних характер та не є безперечним доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити таку вартість товару.
Наявність у такій інформаційній системі даних про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не спричиняє підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки господарські операції випливають із принципу свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, тощо.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки позивачем були надані для митного оформлення товару документи, необхідні для визначення його митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість товару та її складові частини, не містять суттєвих розбіжностей, тощо, відмова відповідача у розмитненні товару за митними деклараціями є неправомірною.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову ТОВ "Д-Трансгейт".
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 29 травня 2025 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.