?
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2025 року 
м. Київ
cправа №  927/319/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснов      Є.      В. -головуючий, Бакуліна С. В., Рогач Л. І.,
секретар судового засідання - Денисевич А. Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Чернігівської філії на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2024 (колегія суддів Кравчук   Г.   А., Тарасенко К. В., Коробенко Г. П.) у справі
за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Авангард" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Чернігівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" про визнання протиправним рішення комісії та скасування донарахованої вартості необлікованого об`єму природного газу,
за участі представників позивача - Андрейченко А. О., Полях І. С.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
1.          Приватне сільськогосподарське підприємство "Авангард" (далі - ПСП "Авангард") звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Чернігівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (далі - Чернігівська філія ТОВ "Газорозподільні мережі України") про:
-          визнання протиправним та скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення Чернігівської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" від 28.02.2024 в частині задоволення акту про порушення від 23.01.2024 № CN000311 по споживачу ПСП "Авангард";
-          скасування донарахування ПСП "Авангард" відповідачем обсягів природного газу на суму 550    079,58 грн.
2.          На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки Комісії з розгляду актів про порушення Чернігівської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" про здійснення перерахунку ПСП "Авангард" об`єму розподіленого (спожитого) природного газу відповідно до пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 30.09.2015 № 2494 (далі - Кодекс ГРС) є  неправомірними, оскільки:
-          відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України від 07.04.2023 № 440 "Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного та надзвичайного стану" (далі - постанова Кабінету Міністрів України № 440) позивачем не порушено граничні терміни повірки лічильника, так як така повірка повинна бути проведена ним протягом трьох місяців після закінчення опалювального сезону, тобто у строк до  01.08.2024;
-          споживання позивачем природного газу у січні 2024 року було відсутнє, що підтверджено відповідачем зазначенням про це в протоколі від 28.02.2022 № 6, а також відображенням у звіті коректора за період з 01.01.2024 по 31.01.2024;
-          акт-розрахунок складено з допущенням помилок та необґрунтовано зазначено в ньому номінальні витрати газу в кількості 694,87 м куб/год, позаяк така цифра не відповідає жодному з показників ані у паспорті сушарки, ані в акті про порушення.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
3.          Згідно з постановою НКРЕКП від 26.12.2022 № 1839 "Про видачу ліцензії з розподілу природного газу ТОВ "Газорозподільні мережі України" ТОВ "Газорозподільні мережі України" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Чернігівської області.
4.          ПСП "Авангард", підписавши заяву-приєднання від 01.12.2023 № 2JK00N-2023P до умов договору розподілу природного газу для споживача, що не є побутовим, Чернігівської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" приєдналось до Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498.
5.          У паспорті лічильника газу роторного GMS-G160-80-1.2-У2-НЧ, заводський номер 000305, встановленого на об`єкті позивача, визначено періодичність державної повірки - не рідше одного разу на два роки. Датою останньої повірки лічильника є 20.01.2022. 
6.          Таким чином, наступна періодична повірка за звичайних умов мала бути проведена не пізніше 20.01.2024.
7.           22.01.2024 позивач звернувся до відповідача з проханням припинити газопостачання зерносушарки у зв`язку зі зняттям лічильника на чергову повірку.
8.           23.01.2024 представником відповідача за участю представника позивача складено акт обстеження/контрольного огляду вузла обліку газу, яким зафіксовано, що у зв`язку з пропущенням строку повірки лічильника газу цей прилад обліку газу знято на чергову повірку, газопостачання припинено.
9.          Того ж дня 23.01.2024 представник Чернігівської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" склав акт про порушення № CN 000311, у якому зафіксував порушення позивачем підпункту 4 пункту 2 глави 2 розділу XI Кодексу ГРС, а саме: пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим. До газової мережі підключено обладнання зерносушарка з пальником Maxon потужністю 6000 кВт. 
10.           24.01.2024 ДП "Укрмертртестстандарт" здійснило повірку лічильника газу, про що складено протокол повірки. Згідно з протоколом повірки лічильник відповідає вимогам, придатний.
11.           28.02.2024 проведено засідання Комісії з розгляду актів про порушення споживачами, що не є побутовими, за участю представника позивача, про що складено Протокол № 6. За результатами засідання акт про порушення від 23.01.2024 № CN000311 по ПСП "Авангард" задоволено повністю (встановлено порушення підпункту 4 пункту 2 глави 2 розділу ХІ1 Кодексу ГРС - пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим); вирішено провести перерахунок об`єму розподіленого (спожитого) природного газу відповідно до абзацу 1 пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРС. 
12.          В акті зазначено про відсутність споживання газу позивачем у січні 2024 року.  
13.          Відповідач здійснив розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за період з 00 год. 00 хв. 21.01.2024 по 11 год. 23.01.2024 (за 59 год. 35 хв.), номінальні витрати природного газу пальник Maxon 694,87 м куб/год, кількість спожитого газу 41402,43 м куб, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією акта розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу.  
14.          Листом від 05.03.2024 відповідач надіслав позивачу акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу та рахунок на оплату вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу від 04.03.2024 № 5654 на суму 550 079,58 грн, ПДВ 110 015,92 грн, всього з ПДВ 660 095,50 грн. 
15.          Відсутність споживання газу підтверджено звітом коректора за період з 01.01.2024 по 31.01.2024.
16.          Позивач не заперечує, що пропустив строк повірки лічильника газу із заводським номером 000305. За твердженням позивача, згідно із характеристиками лічильника він підлягає державній повірці не рідше одного разу на два роки та обов`язково після ремонту. Остання повірка, що була здійснена перед обстеженням відповідачем, мала місце 20.01.2022, тобто чергова повірка мала бути не пізніше 20.01.2024. При цьому позивач посилається на положення постанови Кабінету Міністрів України № 440, якими визначено, що подання на повірку лічильників газу забезпечується протягом трьох місяців після закінчення опалювального сезону, тобто до 01.08.2024.
17.          Також позивач зазначає, що комерційний ВОГ та його складові були придатними до застосування, що встановлено за результатами їх повірки, доказів протилежного відповідач не надав, тому підстав для нарахування необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу не було.
18.          Отже, вважаючи рішення Комісії з розгляду актів про порушення Чернігівської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" від 28.02.2024 в частині задоволення Акта про порушення від 23.01.2024 № CN000311 по споживачу ПСП "Авангард" та здійснення перерахунку об`єму розподіленого (спожитого) природного газу відповідно до підпункту 1 пункту 4 глави 4 розділу XI Кодексу ГРС на суму 550 079,58 грн (без ПДВ) протиправними, позивач звернувся до господарського суду з даним позовом.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
19.          Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 27.08.2024 у позові відмовлено повністю.
20.          Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості позовних вимог з таких мотивів: 
-          оскільки територія Ніжинського району Чернігівської області та с. Курінь, де знаходиться позивач, на момент проведення перевірки, нарахування спірної суми та на час розгляду цієї справи не належить до переліку територій (тимчасово окупованих Російською Федерацією, територій активних і можливих бойових дій), визначених пунктами 1 і 2 постанови Кабінету Міністрів України № 440, то до позивача застосовується пункт 3 зазначеної постанови, відповідно до якого передбачено, що подання на повірку лічильників забезпечується протягом трьох місяців після закінчення опалювального періоду. Отже, повірка засобів вимірювальної техніки з урахуванням приписів постанови Кабінету Міністрів України № 440 (з огляду на дату її прийняття) повинна бути проведена протягом трьох місяців після закінчення опалювального періоду 2022- 2023 років, тобто у строк до 01.08.2023. Наведені у позові обставини склалися в січні 2024 року, що виключає можливість застосування положень постанови Кабінету Міністрів України № 440 до спірних відносин сторін, які стосуються опалювального періоду 2023 - 2024 років; 
-          передбачене підпунктом 4 пункту 2 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС порушення строку повірки лічильника з вини споживача, що не є побутовим, є самостійним правопорушенням та підставою для здійснення перерахунку об`єму спожитого газу, позаяк чинне законодавство не встановлює взаємозв`язку між пропуском строку періодичної повірки ЗВТ та непридатності їх до застосування як підстави для перерахунку об`єму розподіленого природного газу;
-          позивач не заперечує пропущений строк повірки лічильника газу роторного GMS-G160-80-1.2-У2-НЧ, заводський номер 000305, внаслідок чого згідно з пунктом 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРС оператор на підставі акта про порушення від 23.01.2024 № CN000311 правомірно здійснив перерахунок об`єму розподіленого (спожитого) ПСП "Авангард" природного газу за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання за перевищення міжповірочного інтервалу за період з 00 год. 00 хв. 21.01.2024 по 11 год. 35 хв. 23.01.2024 (зняття лічильника на повірку та припинення розподілу газу), тоді як позивач належними та допустимими доказами не довів наявності підстав для визнання недійсним та скасування рішення Комісії від 28.02.2024, а, отже, і скасування донарахування відповідачем ПСП "Авангард" обсягів природного газу на суму 550 079,58 грн.
21.          При цьому суд першої інстанції відхилив доводи позивача щодо неправильно вказаної в акті-розрахунку номінальної витрати газу на одиницю ГСО 694,87 м. куб/год, оскільки зазначені показники визначені споживачем у додатку № 4 до типового договору розподілу природного газу № 2JK00К-2023Р, доказів зміни якого сторонами до суду не надано, отже, він є чинним на дату складення акта про порушення та прийняття рішення Комісією Оператора ГРМ, вихідні дані якого і були використані при здійсненні розрахунку.
22.          Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2024 рішення суду скасовано та прийнято нове рішення, яким позов ПСП "Авангард" задоволено повністю.
23.          Задовольняючи позовні вимоги, апеляційний господарський суд виходив з такого:
-          наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, і складеними безпосередньо відповідачем актом, підтверджується, що у січні 2024 року відповідач не передавав позивачу, а позивач не приймав від відповідача природний газ, а протоколом повірки підтверджена придатність лічильника газу до застосування;
-          пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим, належить до виду порушень, передбачених пунктом 2 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, внаслідок яких Оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу;
-          за встановлених обставин та з огляду на приписи підпункту 1 пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, за якими перерахунку (за умови встановлення відповідного порушення) підлягає саме об`єм переданого (прийнятого) газу у відповідача були відсутні підстави для проведення перерахунку, оскільки позивачу не передавався, а отже ним не і приймався у спірному періоді природний газ. Тобто об`єм газу, який підлягав перерахунку, у позивача відсутній.
Короткий зміст касаційної скарги
24.          Чернігівська філія ТОВ "Газорозподільні мережі України" подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
25.          Скаржник подав касаційну скаргу у відповідності до випадку, передбаченого пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), наполягаючи на ухваленні апеляційним судом постанови без урахування висновків Верховного Суду, викладених: 
-          у постанові Верховного Суду від 19.03.2019 у справі № 922/1838/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2020 у справі № 910/17955/17 щодо правомірності здійснення нарахування у відповідності до правил підпункту 1 пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРС в незалежності від фактичних об`ємів споживання газу;
-          у постанові Верховного Суду від 08.10.2024 у справі № 912/2326/23 щодо відсутності впливу пройденої повірки при зміні встановленого режиму нарахування за виявленого порушення - прострочення строку періодичної повірки.  
Узагальнений виклад позицій інших учасників справи
26.          У відзиві на касаційну скаргу ПСП "Авангард" просить в її задоволенні відмовити, а постанову апеляційного суду - залишити без змін, оскільки вона ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права.  Позивач стверджує, що оскільки у період грудня 2023 року - січня 2024 року споживання газу не було встановлено, тому підстави для нарахування необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу відсутні. 
Позиція Верховного Суду
27.          Спір у цій справі виник у зв`язку з наявністю чи відсутністю підстав для здійснення споживачу перерахунку об`єму розподіленого (спожитого) природного газу за пропущення терміну періодичної повірки ЗВТ за період, у який газ споживачу не передавався (тобто, дорівнює 0).
28.          Відповідно до абзацу 1 пункту 2 глави 1 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладених споживачем та Оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цього Кодексу. Порядок укладання договору розподілу природного газу визначений розділом VІ цього Кодексу.
29.          Згідно з абзацом 1 пункту 3 глави 1 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем фактичний об`єм надходження природного газу до/з ГРМ (у тому числі по об`єктах споживачів) за певний період визначається в точках комерційного обліку (на межі балансової належності) на підставі даних комерційних вузлів обліку, встановлених в точках вимірювання, та інших регламентованих процедур у передбачених цим Кодексом випадках.
30.          Визначення об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту споживача, що не є побутовим, здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і споживачем на підставі даних комерційних ВОГ, визначених договором розподілу природного газу між Оператором ГРМ і споживачем, та з урахуванням вимог цього Кодексу та договору, що передбачено абзацом 1 пункту 1 глави 3 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем.
31.          Пунктом 1 глави 6 розділу Х Кодексу газорозподільних систем на власника комерційного ВОГ або суб`єкта господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, покладено обов`язок забезпечення належного технічного стану комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ (крім населення) в порядку, визначеному главою 7 цього розділу, та відповідальність за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ).
32.          Главою 7 розділу Х Кодексу газорозподільних систем визначений порядок періодичної повірки ЗВТ по об`єктах споживачів, що не є побутовими.
33.          Згідно з пунктом 1 вказаної норми власники ЗВТ, що є елементами комерційних ВОГ, зобов`язані забезпечити належний контроль за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та організацію проведення їх періодичної повірки. Здійснення періодичної повірки ЗВТ забезпечується власником ЗВТ за власний рахунок.
34.          Відповідно до пункту 2 глави 7 розділу Х Кодексу газорозподільних систем для належної організації періодичної повірки власних ЗВТ, що входять до складу комерційного ВОГ, споживач повинен:
1)          завчасно (до дати прострочення періодичної повірки) направити Оператору ГРМ письмове повідомлення (зразок якого Оператор ГРМ має опублікувати на своєму вебсайті) про дату та час демонтажу ЗВТ на повірку (або його повірку на місці установки) та необхідність забезпечення представником Оператора ГРМ розпломбування ЗВТ. Звернення має бути направлене не пізніше десяти робочих днів до запланованої дати;
2)          забезпечити на дату демонтажу ЗВТ на повірку (або його повірку на місці встановлення) доступ представникам Оператора ГРМ до ЗВТ для його розпломбування та складання відповідного акта розпломбування;
3)          у разі якщо повірка ЗВТ буде здійснюватися не на місці його встановлення, забезпечити за власний рахунок демонтаж/монтаж ЗВТ, його транспортування та державну повірку. Про дату і час встановлення повіреного ЗВТ споживач завчасно має письмово повідомити Оператора ГРМ та забезпечити присутність представника Оператора ГРМ під час монтажу повіреного ЗВТ.
35.          Положеннями пункту 8 глави 7 розділу Х Кодексу газорозподільних систем передбачено, що у разі пропущення терміну періодичної повірки ЗВТ з вини споживача (незабезпечення належної організації повірки власних ЗВТ або недопуск до ЗВТ представників Оператора ГРМ) обсяг спожитого природного газу через комерційний ВОГ, елементом якого є ЗВТ з пропущеним терміном повірки, розраховується відповідно до вимог розділу ХІ цього Кодексу.
36.          Норми розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, який має назву "Порядок перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу у разі виявлення порушень вимог цього Кодексу" застосовуються до споживачів, які уклали з Оператором ГРМ договір розподілу, а також до несанкціонованих споживачів за наявності акта про порушення, складеного Оператором ГРМ.
37.          Відповідно до глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем види порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування поділяються на:
-          порушення, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу (пункт 1 цієї глави);
-          порушень, внаслідок яких Оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу (пункт 2 цієї глави);
-          порушення (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових, які кваліфікуються як "не з вини споживача", внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу (пункт 3 цієї глави).
38.          Як правильно врахував суд апеляційної інстанції, пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим, належить до виду порушень, передбачених пунктом 2 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, внаслідок яких Оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу.
39.          Пунктом 4 глави 4 розділу XІ Кодексу визначено, що у разі виявлення Оператором ГРМ пропущення строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача, несправності лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску), що сталася внаслідок його пошкодження або позаштатного режиму роботи, за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ перерахунок об`єму розподіленого (спожитого) природного газу проводиться з урахуванням такого:
1)          при визначенні лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску) непридатними до застосування за результатами позачергової або експертної повірки, а також при пропущенні строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача об`єм переданого (прийнятого) газу розраховується за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання - перерахунок проводиться за період з дати виходу з ладу ЗВТ (з дати початку прострочення періодичної повірки) до моменту встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ. У разі якщо дату виходу з ладу ЗВТ неможливо достовірно визначити, перерахунок проводять з початку розрахункового періоду до дати встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ.
40.          Поряд із цим, встановлений підпунктом 1 пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем порядок зміни режиму нарахування споживачу, що не є побутовим, об`єму розподіленого (спожитого) природного газу (перерахунок) проводиться з урахуванням того, що при його застосуванні за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання розраховується саме об`єм переданого (прийнятого) газу.
41.          Матеріалами справи встановлено і сторони не заперечують, що у січні 2024 року відповідач не передавав позивачу, а позивач не приймав від відповідача природний газ по об`єкту: ВОГ зерносушарка, розташованому за адресою: с. Курінь, вул. Миру, 39.
42.          При цьому колегія суддів звертається до сталої практики Верховного Суду, відповідно до якої нарахування об`ємів газу за своєю правовою природою не є оперативно-господарською санкцією в розумінні статей 235, 236 Господарського кодексу України, а є відповідно до пункту 2.4.глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем зміною способу визначення розрахунку спожитого природного газу у відповідних випадках.
43.          Тож за відсутності факту споживання газу взагалі, зміна способу розрахунку за спожитий природний газ у зв`язку з пропущенням споживачем терміну повірки прибору обліку не відповідає вимогам підпункту 1 пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем.
44.          З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком апеляційного господарського суду про те, що за встановлених обставин та з огляду на приписи підпункту 1 пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, за якими перерахунку (за умови встановлення відповідного порушення) підлягає саме об`єм переданого (прийнятого) газу у відповідача були відсутні підстави для проведення перерахунку, оскільки позивачу не передавався, а отже ним не і приймався у спірному періоді природний газ. Тобто об`єм газу, який підлягав перерахунку, у позивача відсутній.
Щодо підстав касаційного оскарження
45.          Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції застосував положення підпункту 1 пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРС без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 19.03.2019 у справі № 922/1838/17, від 14.01.2020 у справі №      910/17955/17, від 08.10.2024 у справі № 912/2326/23.  
46.          За змістом пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України оскарження судових рішень з підстав, зазначених у пункті 1 частини 2 цієї статті, можливе за наявності таких складових: неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права апеляційним судом у справі, в якій подано касаційну скаргу, та у постанові Верховного Суду, яка містить висновок щодо застосування цієї ж норми права у подібних правовідносинах; ухвалення різних за змістом судових рішень у справі, у якій подано касаційну скаргу, і у справі, в якій винесено постанову Верховного Суду; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.
47.          Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де є схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Такий правовий висновок викладено у пункті 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі №      696/1693/15-ц.
48.          Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.03.2023 у справі №154/3029/14-ц, правові висновки Верховного Суду не мають універсального характеру для всіх без винятку справ.
49.          З огляду на різноманітність суспільних правовідносин та обставин, які стають підставою для виникнення спорів у судах, з урахуванням фактичних обставин, які встановлюються судами на підставі наданих сторонами доказів у кожній конкретній справі, суди повинні самостійно здійснювати аналіз правовідносин та оцінку релевантності та необхідності застосування правових висновків суду касаційної інстанції в кожній конкретній справі.
50.          Відповідно, неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, як підстави для касаційного оскарження, має місце тоді, коли суд апеляційної інстанції, посилаючись на норму права, застосував її інакше (не так, в іншій спосіб витлумачив тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій справі, де мали місце подібні правовідносини.
51.          При цьому посилання скаржника на неврахування висновків Верховного Суду як на підставу для касаційного оскарження не можуть бути взяті до уваги судом касаційної інстанції, якщо відмінність у судових рішеннях зумовлена не неправильним (різним) застосуванням норми, а неоднаковими фактичними обставинами справ, які мають юридичне значення.
52.          Розглянувши доводи скаржника, колегія суддів установила, що в постанові Верховного Суду від 19.03.2019 у справі № 922/1838/17, на яку посилається скаржник, Верховний Суд дійшов такого висновку:
53.          "Врахувавши те, що виявлений відповідачем факт пропущення позивачем строку періодичної повірки лічильника газу та коректора об`єму газу є доведеним, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що відповідач правомірно провів розрахунок не облікованих об`ємів природного газу споживачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Вітас" на підставі пункту 4.1. глави 4 розділу XI Кодексу газорозподільних систем за період з 10.04.2017 7:00 по 25.04.2017 7:00, тобто з дати початку прострочення позивачем періодичної повірки ЗВТ до дати здійснення працівниками відповідача перевірки технічного стану вузла обліку за зверненням позивача, оскільки на час здійснення повірки приладів обліку споживач був відключений від системи газопостачання". 
54.          У постанові ж від 08.10.2024 у справі № 912/2326/23, на неврахування висновків у якій також посилається скаржник, Верховний Суд зазначив таке:
55.          «Отже, виходячи із системного аналізу змісту положень пункту 4 глави 1 розділу І та пунктів 1, 8 глави 7 розділу Х Кодексу ГРС, пунктів 1- 3 постанови КМУ № 440, колегія суддів наголошує на тому, що оскільки судами попередніх інстанцій достовірно встановлено факт перебування та здійснення Хлібокомбінатом Бобринецького РСТ господарської діяльності на території, яка на момент проведення перевірки та на час розгляду цієї справи не належить до переліку територій, тимчасово окупованих Російською Федерацією або територій активних і можливих бойових дій, то до позивача застосовується пункт 3 зазначеної постанови, на виконання якого споживач повинен був забезпечити подання на повірку лічильника газу роторного РГ-К-100, заводський номер 7339, протягом трьох місяців після закінчення опалювального періоду 2022- 2023 рр., тобто з 01.05.2023 до 31.07.2023 включно, в зв`язку з чим правовим наслідком порушення Хлібокомбінатом зазначеного обов`язку стало передбачене пунктом 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРС правомірне донарахування (перерахунку) оператором об`єму розподіленого (спожитого) Хлібокомбінатом природного газу за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання за період із 01.08.2023 до 24.08.2023 за фактом роботи ЗВТ у позаштатному режимі, що оформлено актом про порушення від 09.08.2023 № 34/23, актом-розрахунком необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу та його вартості, а також рішення Комісії від 02.10.2023 в їх сукупності.»
56.          Натомість, на відміну від справ № 922/1838/17 та № 912/2326/23, у справі №    927/319/24, що розглядається, суди встановили, що постачання газу з дати початку прострочення позивачем періодичної повірки ЗВТ до дати здійснення працівниками відповідача перевірки взагалі не здійснювалось, тобто відмінність у судових рішеннях зумовлена не неправильним (різним) застосуванням норми, а неоднаковими фактичними обставинами справ, які мають юридичне значення.
57.          Проаналізувавши зміст судових рішень у цій справі Верховний Суд констатує, що застосування судами норм права не суперечить вказаним скаржником висновкам суду касаційної інстанції. У свою чергу, у зазначених скаржником постановах Верховного Суду в співвідношенні з оскаржуваними судовими рішеннями не міститься протилежного правового висновку щодо застосування вказаних положень. 
58.          Таким чином, Верховний Суд відхиляє доводи скаржника про неврахування апеляційним судом висновків щодо застосування норм матеріального права, у подібних правовідносинах, оскільки такі висновки не суперечать висновку Верховного Суду, викладеному у наведених вище постановах, а відмінність у судових рішеннях зумовлена не неправильним (різним) застосуванням норми, а неоднаковими фактичними обставинами справ, які мають юридичне значення.
59.          Правовідносини ж у справі № 910/17955/17, на яку посилається скаржник, стосувалися порушення Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України (далі - НКРЕ) від 31.07.1996 № 28 (далі - ПКЕЕ), у якому зазначено про порушення підприємцем як споживачем електричної енергії статей 26, 27 Закону України "Про електроенергетику" та пунктів 3.34, 6.40, 10.2 ПКЕЕ шляхом самовільного підключення до електричної мережі поза розрахунковими засобами обліку з порушенням схеми обліку, що свідчить про відмінне нормативно-правове регулювання та відмінні фактичні обставини, встановлені у справі № 910/17955/17 та в цій справі, яка розглядається. Звідси, посилання скаржника на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у поставі від 14.01.2020 у справі №    910/17955/17, визнаються безпідставними та відхиляються.
60.          Тому наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження під час касаційного провадження.
61.          З цих підстав касаційна скарга задоволенню не підлягає.
62.          Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04) зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема судів, мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
63.          У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28.10.2010) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
64.          Колегія суддів з огляду на викладене зазначає, що надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і в процесуальному сенсах, а інші доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують вказаного висновку.
Висновки Верховного Суду
65.          Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
66.          За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
67.          З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів вважає, що доводи, викладені в касаційній скарзі, не підтвердилися, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.
Судові витрати
68.          Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку, передбаченому статтею 129 ГПК України, покладається на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Чернігівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" залишити без задоволення.
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2024 у справі №  927/319/24 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та не підлягає оскарженню.
Суддя                                                                                                     Є. В. Краснов
Суддя                                                                                                     С. В. Бакуліна
Суддя                                                                                                     Л. І. Рогач