УХВАЛА

13 травня 2025 року
м. Київ

справа №140/5046/24
адміністративне провадження №К/990/17267/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Єресько Л.О.,
суддів: Соколова В.М.,  Загороднюка А.Г., 
перевіривши касаційну скаргу  Служби безпеки України на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом  Служби безпеки України до ОСОБА_1 про стягнення коштів,
УСТАНОВИВ:
У травні 2024 року Служба безпеки України (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням в Національній академії Служби безпеки України у сумі 94965,16 грн.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 у справі № 140/5046/24 позов СБУ було залишено без розгляду на підставі частини 3 статті 123, пункту 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України.
Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2025 апеляційну скаргу Служби безпеки України залишено без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 18.01.2024 у справі № 140/5046/24 без змін.
Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, Служба безпеки України звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Ухвалою Верховного Суду від 21.03.2025 касаційну скаргу Служби безпеки України на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2025 у справі № 140/5046/24 повернуто.
26.03.2025 до Верховного Суду вдруге надійшла касаційна скарга Служби безпеки України на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2025 у справі № 140/5046/24.
Ухвалою Верховного Суду від 15.04.2025 касаційну скаргу Служби безпеки України на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2025 у справі № 140/5046/24 повернуто.
23.04.2025 до Верховного Суду втретє надійшла касаційна скарга Служби безпеки України на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2025 у справі № 140/5046/24.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам статті 330 КАС України, суд дійшов висновку, що вказана скарга підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне.
Згідно з частинами першою-третьою статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
З матеріалів касаційної скарги слідує, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції ухвалена 28.01.2024, а касаційну скаргу подано через підсистему «Електронний Суд» 23.04.2024, тобто з пропуском передбаченого статтею 329 КАС України тридцятиденного строку на касаційне оскарження.
Одночасно з касаційною скаргою скаржник порушує питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що вперше касаційну скаргу було подано до суду касаційної інстанції з дотриманням встановленого законом строку на касаційне оскарження. Проте, ухвалою Верховного Суду від 21.03.2025 року вказану касаційну скаргу було повернуто скаржнику на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 332 КАС України, роз`яснивши, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду. Вдруге подану касаційні скарги ухвалою Верховного Суду від 15.04.2025 повернуто скаржнику з тих самих підстав. Враховуючи, що повторну касаційну скаргу подано без зайвих зволікань просить поновити строк на касаційне оскарження.
Вирішуючи клопотання скаржника про поновлення строків на касаційне оскарження, колегія суддів виходить з наступного.
Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Тобто особа, яка зацікавлена у поданні касаційної скарги, мусить вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, цілком використовувати наявні засоби та можливості, передбачені законодавством. Отже, учасники процесу мають діяти вчасно та в належний спосіб, вони не мають допускати затримки та невиправданого зволікання під час виконання своїх процесуальних обов`язків.
Також згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Наведеними положеннями КАС України чітко окреслений характер процесуальної поведінки учасників справи, відповідно до якого особа, яка зацікавлена у поданні касаційної скарги, мусить діяти сумлінно, тобто виявляти добросовісне ставлення до наявних у неї прав і здійснювати їхню реалізацію в такий спосіб, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без невиправданих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, передусім щодо дотримання строку на касаційне оскарження. Для цього учасник справи повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати цілком наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Суд зауважує, що строк звернення до суду, як одна із складових гарантії "права на суд", може і має бути поновленим, лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.
Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.
Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання касаційної скарги здійснюється судом касаційної інстанції у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на касаційне оскарження судового рішення.
Колегія суддів зауважує, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводи ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.
Так, Судом установлено, що вперше подану касаційну скаргу ухвалою Верховного Суду від 21.03.2025 було повернуто скаржнику на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 332 КАС України як таку, що  підписана  особою, повноваження якої не підтверджені.
Згідно з інформацією, наявною в комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду", електронний документ (ухвала суду про повернення касаційної скарги від 21.03.2025) доставлена в Електронний кабінет скаржника 22.03.2025 о 01 год 25 хв., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Вдруге подану касаційну скаргу у цій справі Верховний Суд ухвалою від 15.04.2025  повернув скаржнику на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 332 КАС України, як таку, що  підписана  особою, повноваження якої не підтверджені. 
Згідно з інформацією, наявною в комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду", електронний документ (ухвала суду про повернення касаційної скарги від 15.04.2025 ) доставлена в Електронний кабінет скаржника 15.04.2025  о 17 год 09 хв., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Суд звертає увагу, що та обставина, що повернення касаційної скарги не позбавляє повторного звернення до суду не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої касаційної скарги без урахування процесуальних строків, встановлених для цього, а у Суду - обов`язку поновлювати такий строк, у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин.
Невиконання скаржником вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.
Ураховуючи обставини справи, зазначену скаржником причину пропуску строку на касаційне оскарження не можна вважати поважною, тобто такою, що не залежала від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що належними доказами.
При попередньому зверненні із касаційною скаргою скаржником не було дотримано вимог щодо форми касаційної скарги, а саме: до касаційної скарги не надано документів на підтвердження повноважень особи яка іі подала.
Скаржник не зазначає обставин, які позбавляли його можливості привести свою касаційну скаргу у відповідність із пунктом 1 частини другої статті 330 КАС України. При цьому, такі дії залежали виключно від скаржника.
Водночас наявність права на повторне звернення до суду з касаційною скаргою не є безумовною підставою для поновлення строку. Окрім реалізації такого права без зайвих зволікань, скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.
Будь-яких інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, доводів на їх обґрунтування скаржником не наведено, відповідних доказів на їх підтвердження не надано.
Враховуючи положення частин першої та другої статті 329 КАС України, не надання скаржником доказів поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для визнання поважними причини пропуску скаржником строку на касаційне оскарження.
Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із обґрунтуванням поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження.
На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 332 КАС України,
УХВАЛИВ:
Визнати неповажними причини пропуску Службою безпеки України строку на касаційне оскарження на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2025 року у справі № 140/5046/24.
Касаційну скаргу Служби безпеки України на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом         Служби безпеки України до ОСОБА_1 про стягнення коштів, - залишити без руху.
Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Недоліки необхідно усунути шляхом подання до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду:
1) клопотання із зазначенням інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження з відповідними обґрунтуваннями та доказами причин пропуску такого строку;
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в частині виконання вимог частини третьої статті 332 КАС України у відкритті касаційної скарги буде відмовлено.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.О. Єресько
В.М. Соколов 
 А.Г. Загороднюк ,
Судді Верховного Суду