Номер провадження: 33/813/604/25
Номер справи місцевого суду: 491/12/25 
Головуючий у першій інстанції Надєр Л. М. 
Доповідач Кострицький В. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2025 року                                                                 м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Булацевської Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ананьївського районного суду Одеської області від 21.01.2025 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 2 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-
В С Т А Н О В И В:
Короткий виклад обставин справи
Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 (тридцять чотири) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн..
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №477612 від 02.01.2025року встановлено, що ОСОБА_1  притягується до відповідальності за те, що 02 січня 2025 року об 11 годині 16 хвилин ОСОБА_1  в м. Ананьїв по вул. Суворова, 54, Подільського району Одеської області, керував автомобілем марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом тесту за допомогою приладу «ALCOTEST Drager 6820» від 02 січня 2025 року №47, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.130 КУпАП.

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги
Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Ананьївського районного суду Одеської області від 21.01.2025 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Разом з апеляційною скаргою подав клопотання про поновлення строку, в обґрунтування якого зазначав, що копію оскаржуваної постанови не отримував, дізнався про її ухвалення лише 28.01.2025 року.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про свідків даного адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим ухвалив помилкову постанову.
Вважав, що поліцейськими самовільно сфабриковано матеріали справи стосовно ОСОБА_1 ..
Зазначав, що судом першої інстанції формально і необ`єктивно розглянуто матеріали справи та безпідставно притягнуто його до відповідальності.

Позиція апеляційного суду
ОСОБА_1 в судове засідання не зявився був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду клопотань про відкладення не подавав що не перешкоджає апеляційному перегляду на підставі достатніх наявних матеріалів справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Щодо клопотання про поновлення строку, апеляційний суд зазначає, що враховуючи, що оскаржувану постанову ухвалено 21.01.2025 року, а апеляційну скаргу подано 31.01.2025 року, що підтверджується штампом на поштовому конверті (а.с.18), то таке клопотання не потребує вирішення питання у процесуальному порядку, адже апеляційна скарга подана у передбачений ст.294 КУпАП строк.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Частина 2 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Пункт 2.9 а Правил дорожнього руху України забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Невиконання пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України має наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Та враховуючи, що ОСОБА_1 протягом року притягнуто адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, то його дії слід кваліфікувати за частиною 2 ст. 130 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я (ч. 4 ст. 266 КУпАП).
Частина 2 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Згідно результату газоаналізатору «Drager Alcotest 6820 ARLJ-0459» вбачається, що при перевірці водія ОСОБА_2 на вміст алкоголю в видихуваному повітрі на час зупинки під управлінням транспортного засобу, у останнього було виявлено 0,25 проміле. 
У матеріалах справи міститься роздруківка результату газоаналізатора приладу «Drager Alcotest 6820 ARSC-0121», з якої вбачається, що останнє калібрування було 15.10.2024 року.
Таким чином, враховуючи те, що газоаналізатор «Drager Alcotest 6820 ARSC-0121», своєчасно пройшов калібрування та повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, підстав не довіряти його показанням немає, як і немає підстав для визнання недійсним чи неправдивим результату проведеного за його допомогою тесту на стан сп`яніння ОСОБА_1 ..
Чеком на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 6820 ARSC-0121» вбачається, що результат огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння позитивний – 1,57 проміле, з результатом якого останній погодився, що підтверджується його підписом в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5-6). Що також фактично підтверджує його згоду з результатом проведеного огляду.
Як слідує з матеріалів справи, зокрема відеозапису з відеокамери поліцейського, незгоду з результатами огляду, проведеного поліцейським, та вимоги провести огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 не заявляв.
Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину зібраними в справі доказами, а саме:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №477612 від 02 січня 2025;
- відеозаписом фіксації правопорушення, доданим до протоколу на CD-диску, згідно якого  ОСОБА_1  погодився на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, тестом за допомогою приладу «Alcotest 6820 Drager» №47 від 02 січня 2025 року, з результатами якого погодився ОСОБА_1 
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями  ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення та доданими до нього на окремому бланку.
-копією постанови Ананьївського районного суду Одеської області від 18 червня 2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП..
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.
Апеляційним судом перевіряючи мотиви з яких виходив суд першої інстанції  встановлені обставини вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив вірний висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення ААД №477612 від 02.01.2025року встановлено, що ОСОБА_1  притягується до відповідальності за те, що 02 січня 2025 року об 11 годині 16 хвилин ОСОБА_1  в м. Ананьїв по вул. Суворова, 54, Подільського району Одеської області, керував автомобілем марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом тесту за допомогою приладу «ALCOTEST Drager 6820» від 02 січня 2025 року №47, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.130 КУпАП.
Чеком на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 6820 ARSC-0121» вбачається, що результат огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння позитивний – 1,57 проміле (а.с.5)
Актом огляду на стан сп`яніння встановлено, що у  ОСОБА_1  наявні ознаки алкогольного сп`яніння , а саме : запах алкоголя з порожнни рота, почервоніння очей та обличчя, тремтіння рук. Також встановлено, що за допомогою спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 6820 ARSC-0121»  у ОСОБА_1 виявлено алкогольне сп`яніння, результат якого склав 1,57 проміле (а.с.6).
Відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, зафіксовано, що ОСОБА_1  було зупинено поліцейськими з підстав керування останнім автомобілем марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1   з  технічними несправностями світлових сигналів, після чого між ним та поліцейськими триває спілкування, в ході якого поліцейськими було з`ясованоо, що останнього позбавлено право керування транспортними засобами на рік, так як останній протягом року вчинив адміністративне правопорушення за яке передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП та виявлені ознаки алкогольного сп`яніння через, що поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що  ОСОБА_1  погодився, під час огляду пакування мундштука заперечень від ОСОБА_1  не надійшло, надалі ОСОБА_1  пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, на місці його зупинки, за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820 ARSC-0121»  та виявлено позитивний результат 1,57 проміле, про що поліцеськими було повідомлено останньому, що такий результат вважається як перебування ОСОБА_1 в стані алкогольно сп`яніння. Після чого ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки , ознайомлено ОСОБА_1 з матеріалами адміністративної справи , повідомлено про дату судового розгляду в Ананьївському районному суді Одеської області , про що ОСОБА_1 ознайомився під особистий підпис без зауважень та в графі пояснення зазначив, що вживав алкогольний напій «пиво», та керував вищевказаним автомобілем в м. Ананьїв.
Поясненнями ОСОБА_1 встановлено, що останній вживав алкогольний напій «пиво» в ніч з 01.01.2024 року на 02.01.2024 року в об`ємі приблизно 2 літри , після чого біля 11:16 год 02.01.2025 року сів за кермо та керував транспортним засобом – «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , та був зупинений поліцейськими за порушення ПДР, які виявили в нього стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер 1,57 проміле. Також зазначав, що він позбавлений права керувати транспортними засобами на підставі рішення Ананївського районного суду від 18.06.2024 року.
Сукупність вищевказаних доказів підтверджують те, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про свідків даного адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає необґрунтованим належним чином. Так як, відеозапис з місця вчинення правопорушення, який долучений до матеріалів справи в сукупності з іншими вище дослідженими доказами в повній мірі доводить обставини вчинення правопорушення інкримінуємого ОСОБА_1 .. 
Стосовно доводів апеляційної скарги, що поліцейськими самовільно сфабриковано матеріали справи стосовно ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначає, що в матеріалах справи та апеляційної скарги відсутні належні та допустимими докази оскарження дій поліцейських, а також відсутні жодні докази на підтвердження таких доводів, а тому вони є неслушними, так як не спростовано факту наявності складу адміністративного правопорушення вчиненого ОСОБА_1 , враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що такі доводи є лише припущеннями.
Щодо доводів апеляційної скарги, що судом першої інстанції формально і необ`єктивно розглянуто матеріали справи та безпідставно притягнуто його до відповідальності, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, адже судом першої інстанції на підставі належних та допустимих доказів прийнято вірну постанову, що підтверджено дослідженням наявних доказів у справі під час апеляційного перегляду, а скаржником жодними доказами не спростовується достеменно встановлених та перевірених фактів. 
Досліджені та перевірені судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме – повторно протягом року керування транспортним засобом в стані алкогольного, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п. 1.3 ПДР).
Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати).
Отже, суд першої інстанції в цій частині прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.
Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.
З огляду на вищенаведене, підстав для зміни постанови суду з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Ананьївського районного суду Одеської області від 21.01.2025 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя
Одеського апеляційного суду                                         В.В. Кострицький