ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Князів Острозьких, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6aa.court.gov.ua

Головуючий суддя у першій інстанції Житняк Л.О.,
Суддя-доповідач Епель О.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  31 березня 2025 року                                                      Справа № 620/12897/24

          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:   
Головуючого судді:          Епель О.В.,   
суддів:                              Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року у справі

за позовом           ОСОБА_1 

до                    Головного управління Пенсійного фонду України
                    в Чернігівській області, 
                    Головного управління Пенсійного фонду України 
                    в Дніпропетровській області

про                     визнання протиправним та скасування рішення,
                    зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :
Історія справи.
1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - Відповідач-1),  Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - Відповідач-2), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 26.06.2024 №253450003418;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити позивачу пенсію на пільгових умовах згідно з п.3 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 19.06.2024.
2. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року адміністративний позов задоволено частково, а саме:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 26.06.2024 №253450003418 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком, відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині не зарахування до пільгового стажу період роботи ОСОБА_1 з 18.07.1994 по 09.01.2013 та з 10.01.2013 по 29.03.2013 на посаді тракториста-машиніста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період його роботи з 18.07.1994 по 09.01.2013 та з 10.01.2013 по 29.03.2013 на посаді тракториста-машиніста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити з 19.06.2024 ОСОБА_1 пенсію, відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
У задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовлено.
Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення певного віку, а також наявність пільгового спеціального стажу. 
Суд зазначив, що    Позивач досяг 55 річного віку, з урахуванням періодів роботи трактористом-машиністом з 18.07.1994 по 09.01.2013 та з 10.01.2013 по 29.03.2013 має 20 років пільгового стажу на відповідній посаді, а його страховий стаж, який визнається відповідачем становить 31 рік 7 місяців 29 днів.
При цьому суд першої інстанції відзначив, що стаж Позивача, що дає право на призначення пільгової пенсії, у період з 18.07.1994 по 09.01.2013 та з 10.01.2013 по 29.03.2013 підтверджений довідкою від 23.02.2024 №34 відомостей та відповідними посвідченнями НОМЕР_1 та НОМЕР_2    
Отже, суд прийшов до висновку, що Позивачем дотримано всі необхідні умови для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV.
3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач - ГУ ПФУ в Чернігівській області подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зазначаючи, що спірне рішення про відмову в призначенні пенсії було прийнято ГУ ПФУ в Дніпропетровській області за принципом екстериторіальності, натомість ГУ ПФУ в Чернігівській області не вчиняв дій чи бездіяльності, яка могла б призвела до порушень прав Позивача.
Разом з тим, Апелянт стверджує, що право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч.2 ст.114 Закону №1058 мають не всі чоловіки, які працюють трактористами-машиністами, а лише ті, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції.
При цьому, ГУ ПФУ в Чернігівській області відзначає, що в наданій Позивачем уточнюючій довідці назва його посади не відповідає відомостям трудової книжки, а тому  відсутні правові підстави для зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 18.07.1994 по 09.01.2013 та з 10.01.2013 по 29.03.2013. А довідка №73 про період роботи з 09.01.2020 по 01.03.2024 не відповідає  встановленій формі та не містить відомостей про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.
Крім того, Апелянт стверджує про наявність у територіальних органів Пенсійного фонду України дискреційних повноважень щодо обчислення загального та спеціального страхового стажу Позивача, а тому відсутні правові підстави для прийняття рішення про зобов`язання призначити пенсію.
З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.
4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2024 та від 03.02.2025 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.
5. У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.
6. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду -  скасуванню в частині з наступних підстав.
7. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 19.06.2024 Позивач звернувся до Головного управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зазначена заява була розглянута за принципом екстериторіальності спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та за результатами розгляду прийнято рішення від 26.06.2024 №253450003418 про відмову у призначенні позивачу пенсі за віком.
Вказане рішення мотивоване тим, що до пільгового стажу роботи у якості тракториста-машиніста не зараховано періоди роботи з 18.07.1994 по 09.01.2013 та з 10.01.2013 по 29.03.2013, через невідповідність професії у довідках з трудовою «тракторист-машиніст» та «тракторист». Також до стажу не зараховано період роботи з 09.01.2020 по теперішній час, оскільки в довідці відсутня інформація про те, що Позивач безпосередньо був зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції, а також довідка не відповідає нормам встановленого зразка.
Відповідно до наданих документів, загальний страховий стаж особи складає 31 рік 07 місяців 29 днів, пільговий стаж складає -5 років 6 місяців 20 днів, що не дає право на призначення пенсії відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV.
8. Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), Порядком підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 25.11.2005 р. № 22-1 ( далі - Порядок № 22-1).
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Законом № 1058-IV визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
У свою чергу правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом № 1058-IV.
Згідно з частиною першої статті 9 Закону № 1058-ІV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати, зокрема, пенсія за віком.
Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV, який набрав чинності з 01.01.2004, пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Аналогічне визначення закріплено у частині першій статті 24 Закону № 1058-IV, яка передбачає, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Частиною 1 ст.114 Закону N1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм ст.28 цього Закону.
Згідно з п.3 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.
Відповідно до ст.62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з Порядком №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (пункт 1).
У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (пункт 20). У такій довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада: характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. 
Додатково в довідці наводяться такі відомості: зокрема, для трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.
Відповідно до частини першої   статті 44 Закону № 1058-IV   призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Постановою № 339/35961 з 01.04.2021 внесено зміни, зокрема до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до   Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженому   постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (у редакції   постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), відповідно до яких передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу,
Висновки суду апеляційної інстанції.
9. Переглядаючи оскаржуване рішення суду першої інстанції з урахуванням доводів Апелянта, колегія суддів відзначає, що Постановою № 339/35961 з 01.04.2021 запроваджено застосування екстериторіального призначення та перерахунку пенсій, що передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Фонду в порядку черговості їх надходження, незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає пенсіонер.
10. Так, усуваючи невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам цієї справи, колегія суддів акцентує увагу на тому, що відповідно до принципу екстериторіальності заява Позивача була розглянута   ГУ ПФУ в Дніпропетровській області   та саме цим органом було ухвалено спірне рішення від 26.06.2024 № 253450003418 про відмову у призначенні Позивачу пенсії, а ГУ ПФУ в Чернігівській області   ОСОБА_1 було лише повідомлено про результати розгляду його заяви та мотиви відмови в її задоволенні.
11. Тобто право Позивача на призначення пенсії було порушено безпосередньо ГУ ПФУ у Дніпропетровській області, а не ГУ ПФУ в Чернігівській області, яке є співвідповідачем у цій справі.
12. При цьому судова колегія зазначає, що за наявності вищевказаного рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 26.06.2024 у ГУ ПФУ в Чернігівській області  не було жодних правових підстав для призначення Позивачу відповідної пенсії.
13. Крім того, у контексті аналізу цього питання судова колегія зазначає, що перевірка наявності/відсутності правових підстав для призначення та виплати Позивачу пенсії за віком на території України здійснювалася (мала бути проведена) саме ГУ ПФУ в Дніпропетровській області при прийнятті означеного раніше рішення за заявою Позивача за принципом екстериторіальності, а не ГУ ПФУ в Чернігівській області.
14. Відтак, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним Відповідачем у частині позовних вимог зобов`язального характеру є саме Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглянув заяву Позивача про призначення пенсії та прийняв спірне рішення.
15. Отже, доводи Апелянта у цій частині знайшли своє підтвердження під час перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.
16. Тож, суд першої інстанції неповно та неправильно встановив обставини цієї справи, що призвело до неправильного вирішення позовних вимог.
17. Надаючи оцінку доводам Апелянта про відсутність правових підстав для зарахування до пільгового стажу періодів роботи Позивача з 18.07.1994 по 09.01.2013, з 10.01.2013 по 29.03.2013 та з 09.01.2020 по 01.03.2024, колегія суддів зазначає наступне. 
18. Так, системний аналіз викладених правових норм дозволяє колегії суддів стверджувати, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її неналежне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до її страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.
19. При цьому працівник не може нести відповідальність за неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, а тому наявність недоліків у заповненні трудової книжки не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії за віком.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду, від 06.04.2022 у справі № 607/7638/17, від 21.02.2018 у справі № 687/975/17.
20. Так, період роботи Позивача з 18.07.1994 по 09.01.2013 саме на посаді тракториста-машиніста та його безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції у цей період підтверджується уточнюючою довідкою №34 від 23.02.2024/т. 1 а.с. 10/.
21. Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про  наявність правових підстав для зарахування періодів роботи Позивача з 18.07.1994 по 09.01.2013, з 10.01.2013 по 29.03.2013 до його пільгового страхового стажу.
22. Разом з тим, доводи Апелянта щодо протиправності зарахування до пільгового стажу період роботи Позивача з 09.01.2020 по 01.03.2024 колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вказані обставини виходять за межі підстав позову безпосередньо у цій справі, про що було обґрунтовано зазначено судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні. 
23. Аналізуючи доводи учасників справи, колегія суддів також відзначає, що згідно з п.3 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.
24. Принагідно, колегія суддів відзначає, що у відповідності до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про адміністративну процедуру» саме на територіальні органи ПФУ покладено як на адміністративний орган покладено обов`язок встановлювати обставини, що мають значення для вирішення справи і за необхідності збирати для цього документи та інші докази з власної ініціативи, у тому числі без залучення особи витребовувати документи та відомості, отримувати погодження та висновки, необхідні для вирішення справи. 
25. Так, посилаючись на недоліки окремих довідок чи неповноту зазначених у таких довідках відомостей щодо обліку трудового стажу Позивача,  Відповідач 2 не був позбавлений можливості звернутися безпосередньо до роботодавця щодо підтвердження права Позивача на зарахування періоду роботи, зокрема й починаючи з 09.01.2020, до його пільгового стажу.
26. При цьому, апеляційний суд зазначає, що наразі Відповідачем 2 не вчинялися дії щодо визначення страхового стажу Позивача для призначення йому пенсії в повному обсязі, а тому позовна вимога про зобов`язання призначити ОСОБА_1 пенсію згідно з п.3 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV, є передчасною і її задоволення буде втручанням у дискреційні повноваження пенсійного органу.
27. При цьому, вирішуючи спір, колегія суддів враховує позицію Верховного Суду, яка сформована у постановах від 13 лютого 2018 року у справі № 361/7567/15-а, від 07 березня 2018 року у справі № 569/15527/16-а, від 20 березня 2018 року у справа № 461/2579/17, від 20 березня 2018 року у справі № 820/4554/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 569/16681/16-а та від 12 квітня 2018 року справа № 826/8803/15 відповідно до якої, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах   закону, можливість застосувати норми   закону   та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними); відповідно до завдань адміністративного судочинства, визначених   статтею 2 КАС України, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею; завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади; принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно - дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право, тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності; перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі адміністративного судочинства; адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесенні до компетенції цього органу.
28. Аналізуючи всі доводи Апелянта, судова колегія також враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
29. Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.  
30. Відповідно до ст. 317 КАС України   , підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
           31. Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області підлягає задоволенню частково, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року скасуванню в частині, а позовні вимоги в цій частині - задоволенню частково.
??????????Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,?   
ПОСТАНОВИВ:   
   
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області задовольнити частково.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року - скасувати в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФУ в Чернігівській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період його роботи з 18.07.1994 по 09.01.2013 та з 10.01.2013 по 29.03.2013 на посаді тракториста-машиніста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства та  призначити з 19.06.2024 ОСОБА_1 пенсію, відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ухвалити постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у цій частині - задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період його роботи з 18.07.1994 по 09.01.2013 та з 10.01.2013 по 29.03.2013 на посаді тракториста-машиніста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 19.06.2024 з урахуванням висновків суду.
У задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовити.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року в іншій частині - залишити без змін.
   Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.   
Повний текст судового рішення виготовлено 31 березня 2025 року.   

Головуючий суддя                                                             О.В. Епель

Судді:                                                                                          О.В. Карпушова

      Є.І. Мєзєнцев