УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №289/250/23 Головуючий у 1-й інст. Мельник О. В. 
Категорія 61 Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді:         Талько О.Б., 
суддів:                         Шевчук А.М., Коломієць О.С., 
за участю секретаря     Антоневської В.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 289/250/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи : Потіївська сільська рада Радомишльського району Житомирської області, приватний нотаріус Радомишльського районного нотаріального округу Камінська Людмила Василівна, про визнання заповіту недійсним, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 29 лютого 2024 року, ухвалене під головуванням судді Мельника О.В., 

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 . За життя вона склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно заповідала своїй дочці ОСОБА_4 .
Позивач вказує, що протягом останніх п`яти років мати проживала на території росії, у своєї доньки ОСОБА_5 .
Після її смерті дочка ОСОБА_4 прийняла спадщину та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 , земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , а також на грошові вклади.
Позивач вказує, що складений його матір`ю заповіт є недійсним, оскільки вона внаслідок похилого віку та незадовільного стану здоров`я не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Також припускає, що на момент складення заповіту її було введено в оману.
Окрім того, вказаний заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Облітківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області Калініченко Л.М., проте відповідне рішення про надання їй повноважень щодо вчинення нотаріальних дій, відсутнє.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Після її смерті спадщину прийняв чоловік ОСОБА_2 .
Враховуючи вищезазначене, просив визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_3 та посвідчений секретарем Облітківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області.
Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 29 лютого 2024 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що Потіївською сільською радою на адвокатський запит надано копію рішення виконкому Облітківської сільської ради від 16 червня 2004 року №27 про покладення на секретаря сільської ради ОСОБА_6 обов`язків щодо посвідчення заповітів. Однак, із тексту цього рішення не вбачається, що ОСОБА_6 була уповноважена посвідчувати вказаний заповіт.
При вирішення спору суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову та не надав належної оцінки змісту вказаного рішення органу місцевого самоврядування.
Наголошує на тому, що наявність рішення, яким особа наділяється повноваженнями вчиняти нотаріальні дії, є обов`язковою умовою дійсності заповіту.
В судовому засіданні позивач та його представник — адвокат Присенко О.О., підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі.
Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 . За життя, 4 березня 2004 року, вона склала заповіт, згідно з яким все належне їй майно заповідала дочці ОСОБА_4 .
Вказаний заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Облітківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області Калініченко Л.М. 4 березня 2004 року та зареєстрований в реєстрі за №4.
Наявна в матеріалах справи копія рішення виконкому Облітківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області від 16 червня 2004 року №27 свідчить про те, що на час прийняття даного рішення нотаріальні дії в Облітківській сільській раді вчинялися уповноваженою особо виконавчого комітету — секретарем сільської ради Калініченко Л.М.
ОСОБА_4 у встановлений законом строк прийняла спадщину за заповітом після смерті матері.
Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 також були її діти: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_1 .
Матеріали спадкової справи не містять інформації про прийняття спадщини ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
ОСОБА_10 відмовився від прийняття спадщини після смерті матері на користь ОСОБА_4 .
ОСОБА_1 у встановлений законом строк подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 
23 квітня 2019 року приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Камінською Л.В. на ім`я ОСОБА_4 видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований в АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, площею 2,7279 га, кадастровий номер 1825087200:02:000:0038, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовану на території Облітківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області; грошові вклади, які знаходяться у ПАТ АБ “ Укргазбанк”, АТ “ Державний Ощадний банк України.
В судовому засіданні також встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщину після її смерті прийняв чоловік ОСОБА_2 
6 серпня 2020 року приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Камінською Л.В. на ім`я ОСОБА_11 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,8060 га, кадастровий номер 1825087400:03:000:0374, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Осичківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області.
18 січня 2021 року ОСОБА_11 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 2,7986 га, кадастровий номер 18250087:08:000:0130 призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташоване на території Осичківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області.
Відповідно до положень частини першої статті 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, в разі її смерті — за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.
Згідно з частиною другою статті 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.
Статтею 1251 ЦК України ( в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що у разі, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.
Статтями 56, 57 Закону України “ Про нотаріат” та положеннями Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад народних депутатів”, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 25 серпня 1994 року №25/5 також було передбачено, що посвідчення, зміна та скасування заповіту покладається на посадову особу виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради народних депутатів.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що секретар сільської ради Калініченко Л.М. була уповноваженою особою на вчинення нотаріальних дій.
Та обставина, що досліджене судом рішення виконкому Облітківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області №27 було прийняте 16 червня 2004 року, не свідчить про відсутність у секретаря сільської ради ОСОБА_12 повноважень посвідчувати заповіти станом на березень 2004 року.
Наявність вільного волевиявлення ОСОБА_3 на вчинення даного заповіту не спростована належними та допустимими доказами, а твердження позивача про те, що під час складання та посвідчення заповіту його мати не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, ґрунтуються на припущеннях.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 29 лютого 2024 року, - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: