ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4357/25 Справа № 643/9198/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Казак С. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       27 травня 2025 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Гапонова А.В.
суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Дніпро цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення суми компенсаційної виплати, 
- за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради, 
на заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2025 року,- 
ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
16.08.2024 року Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради звернулось до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми компенсаційної виплати, в якому посилалось на те, що 20.01.2021 року відповідачка звернулась до управління з заявою про надання компенсаційної послуги «муніципальна няня». До заяви було надано копію договору «Надання послуги з догляду за дитиною до трьох років «муніципальна няня», укладеного 01.01.2021 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , відповідно до якого останній зобов`язався надавати послуги за місцем проживання заявника, за адресою: АДРЕСА_1 , обсягом не більше ніж 10 г. на місяць, зі строком дії договору з 01.01.2021 року по 02.04.2023 року. Рішенням від 19.05.2021 року відповідачці було призначено компенсацію послуги «муніципальна няня» на термін з 01.01.2021 року по 01.04.2023 року в розмірі 1779 грн. 31.08.2021 року за допомогою підсистеми «Електронна соціальна послуга відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років «муніципальна няня»» управлінням було виявлено, що ФОП ОСОБА_2 надавала послуги за більш ніж трьома дітьми одночасно, в порушення п.17 «Порядку відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років «муніципальна няня», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №68 від 30.01.2019 року. 01.12.2021 року управлінням було прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні компенсації. Згідно довідки Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації №4291 від 09.12.2021 року переплата компенсації послуги «муніципальна няня» по особовому рахунку ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 року по 31.07.2021 року склала 12453 грн.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідачки виплачену компенсацію за послугу «муніципальна няня» в зазначеному вище розмірі.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ
Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2025 року в задоволенні позову Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення суми компенсаційної виплати відмовлено повністю.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
18.02.2025 року від Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської радинадійшла апеляційна скарга, в якій ставиться питання про скасування заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2025 рокута ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.
В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що з даним висновком суду незгодні, у зв?язку з тим, що послуги надавались ФОП ОСОБА_2 не за однією адресою, а в різних місцях та районах з різними отримувачами компенсації послуги «муніципальна няня» в той саме період, коли надавалась послуга за місцем проживання ОСОБА_1 та її дитини, а саме, АДРЕСА_1 .
Отже, саме отримувач послуги муніципальна няня повинен відшкодувати місцевому структурному підрозділу з питань соціального захисту населення ці кошти за весь період з моменту, коли він не мав права на їх одержання.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України  апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною,  ціна позову  складає 12453,00 грн., що менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено. 

20.01.2021 року відповідачка звернулась до Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради з заявою про надання компенсаційної послуги «муніципальна няня».
До заяви було надано копію договору «Надання послуги з догляду за дитиною до трьох років «муніципальна няня», укладеного 01.01.2021 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , відповідно до якого останній зобов`язався надавати послуги за місцем проживання заявника, за адресою: АДРЕСА_1 , обсягом не більше ніж 10 г. на місяць, зі строком дії договору з 01.01.2021 року по 02.04.2023 року.
Рішенням від 19.05.2021 року відповідачці було призначено компенсацію послуги «муніципальна няня» на термін з 01.01.2021 року по 01.04.2023 року в розмірі 1779 грн.
31.08.2021 року за допомогою підсистеми «Електронна соціальна послуга відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років «муніципальна няня» та в подальшому, згідно інформації інших управлінь, було виявлено, що ФОП ОСОБА_2 надавала послуги за більш ніж трьома дітьми одночасно, в порушення п.17 «Порядку відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років «муніципальна няня», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №68 від 30.01.2019 року.
01.12.2021 року позивачем було прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні компенсації.
Згідно довідки Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації №4291 від 09.12.2021 року переплата компенсації послуги «муніципальна няня» по особовому рахунку ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 року по 31.07.2021 року склала 12453 грн.
Посилаючись на вказані обставини та положення зазначеного вище Порядку, позивач просив стягнути з відповідачки виплачену компенсацію за послугу «муніципальна няня» в сумі 12453 грн.
Згідно договору від 01.01.2021 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , було передбачено здійснення догляду за однією дитиною відповідачки.
При цьому, в договорі ФОП ОСОБА_2 було засвідчено, що остання здійснює догляд одночасно не більше ніж за трьома дітьми, за винятком догляду за дітьми з багатодітної сім`ї.
З урахуванням вищенаведеного, оскільки позивачем не наведено обов`язкових умов повернення надмірно нарахованих бюджетних коштів, не доведено навмисного подання відповідачкою недостовірних відомостей або їх приховування, що в свою чергу могло вплинути на встановлення права на отримання нею компенсації за послугу «муніципальна няня» та на визначення її розміру, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду, оскільки ці висновки ґрунтуються на ретельному аналізу доказів, що є у матеріалах цивільної справи.

Доводи апеляційної скарги спростовуються наступним.

Механізм відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років визначено «Порядком відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років «муніципальна няня», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №68 від 30.01.2019 року (далі – Порядок).
Абзацом 4 п.4 Порядку передбачено, що муніципальна няня, яка є фізичною особою - підприємцем (КВЕД 97.00 та/або КВЕД 88.91), може забезпечувати здійснення догляду одночасно не більше ніж за трьома дітьми з різних сімей за адресою, визначеною муніципальною нянею.
Буквальне тлумачення даної норми дає підстави для висновку, що за однією адресою, визначеною муніципальною нянею, одночасно може здійснюватися догляд не більше ніж за трьома дітьми з різних сімей.
Тобто, п.4 Порядку не містить обмеження щодо кількості отримувачів послуги «муніципальна няня», з якими фізична особа підприємець, яка надає цю послугу, може мати договірні відносини в один період та/або кількості договорів між муніципальною нянею та отримувачами цієї послуги, діючих одночасно.
Отже, обмеження, визначені п.4 Порядку, встановлюють кількість дітей (не більше 3), за якими муніципальною нянею здійснюється догляд одночасно за однією визначеною адресою. Практична доцільність такої редакції п.4 Порядку зводиться до необхідності розмежування функціоналу муніципальних нянь та закладів дошкільної освіти/дитячих закладів.
Крім того, Порядком не покладено обов`язку на отримувача послуги «муніципальна няня» відстеження кількості дітей, яку доглядає одночасно муніципальна няня та надання відповідної інформації.
Отже, позивачем не доведено суду навмисного подання відповідачкою недостовірних відомостей або їх приховування на отримання нею компенсації за послугу «муніципальна няня».

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.
Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.
Згідно з ч.1 ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської радизалишити без задоволення.
Заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2025 рокузалишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

       Судді: