ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/5729/24  Номер провадження 22-ц/814/2213/25	Головуючий у 1-й інстанції Крєпкий С.І.  Доповідач ап. інст. Лобов О. А.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Лобов О.А.
судді: Дорош А.І., Триголов В.М.
розглянув в порядку письмового провадження без виклику учасників в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою адвокатки Цокало Тетяни Михайлівни, представниці ОСОБА_1 , на рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 13 лютого 2025 року (час ухвалення судового рішення не зазначений; дата виготовлення повного тексту судового рішення – 26 лютого 2025 року) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Заслухавши доповідь судді-доповідача. апеляційний суд

у с т а н о в и в:

У серпні 2024 року ТОВ «Юніт Капітал» звернулось до суду із вказаним позовом, просило стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства заборгованість за кредитним договором № 686080755 від 24.12.2020 у розмірі 61 512,22 грн, вирішити питання судових витрат.
В обґрунтування позову вказувало, що 24.12.2020 між первісним кредитором ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» і ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 686080755 в електронній формі, на підставі якого позивач надав відповідачці позику у розмірі 17 250 грн строком на 30 днів зі сплатою процентів за кожен день користування кредитом. 
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчувався 28 листопада 2019 року. 
28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін.
31.12.2020 між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. Додатковою угодою договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте дата його укладення залишена як 28.11.2018, а № 28/1118-01.
31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 122 від 23.02.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього) ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідачки на загальну суму 38 400,38 грн. 
05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчувався 04 серпня 2021 року.
В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод, якими продовжено строк дії договору факторингу, всі інші умови залишились без змін. 
05.07.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» і позивач уклали договір факторингу № 05/07/24 відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 05/07/24 від 05.07.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 61 512,22 грн. 
ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» не здійснювало нарахувань за кредитним договором.

Рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 13 лютого 2025 року позов ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» 61 512 гривень 22 копійки заборгованості за кредитним договором №686080755 від 24 грудня 2020 року та 8 422,40 гривень судових витрат.

В апеляційній скарзі адвокатка Цокало Т.М., представниця ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі та стягнути з позивача на користь відповідача витрати, понесені на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою, те, що на момент укладення договору факторингу, укладеного між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» № 22/1118-01 від 28.11.2018 року, ще не виниклі зобов`язання між первісним кредитором та боржником ОСОБА_1 , відтак у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Юніт Капітал» на підставі договору факторингу № 05/07/24 від 05.07.2024, укладеного між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ОНЛАЙН ФІНАНС" та ТОВ "Юніт Капітал».
Усі намагання позивача трактувати момент першого відступлення права вимоги до відповідача за договором факторингу, укладеного між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» № 22/1118-01 від 28.11.2018, іншими датами (датою витягів з реєстру прав вимоги №122 від 23.02.2021 та №9 від 30.05.2023), які є відмінними від дати укладання договору, суперечать матеріалам справи і свідчать про неправильне тлумачення позивачем норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив. Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах заявлених вимог апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав: 
Відповідно п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права. 
З матеріалів справи вбачається, що 24.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 686080755, згідно якого позичальник отримав кредит в сумі 17 250 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 30 днів зі сплатою 0,23% процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом (т.1 а.с.47-49).
Відповідно до п. 1.2. договору кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (далі – «Дисконтний період»). У випадку надання кредиту не в день укладення договору, загальний строк надання кредиту автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання кредиту.
Згідно до п.1.3. договору сторони погодили, що встановлений в п. 1.2. договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом оплати ним протягом дисконтного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом, за умови якщо такі оплати супроводжуються відповідним коментарем позичальника або шляхом активації позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця функції продовження строку дисконтного періоду. Застосування позичальником зазначеного права продовження загального строку дисконтного періоду можливе до закінчення дисконтного періоду, а також під час пільгового періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена.
Відповідно до пункту 1.4. договору, за користування кредитом протягом дисконтного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку:
1.4.1. виключно на період строку визначеного в п. 1.2 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 84,18 процентів річних, що становить 0,23 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним.
Відповідно до пункту 1.4.3. договору у випадку користування кредитом з боку позичальника після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.3 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 622,20 процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 ЦК України сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним договором, щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду є факт продовження користування кредитом понад строк дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах п. 1.3. цього договору.
Згідно до п. 1.7. договору, сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку користування кредитом (продовження загального строку дії договору) на наступних умовах:
1.7.1. зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду;
1.7.2. з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 841,80 процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним.
Проценти, в розмірі визначеному пунктами 1.4 або 1.7.2. договору, нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня надання траншу за договором та до дня фактичного повернення всієї суми кредиту позичальником. (п.1.8. Договору)
Відповідно до паспорту споживчого кредиту, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» визначено порядок і умови надання товариством грошових коштів у кредит, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов електронного договору, а також регулюють відносини, що виникають між товариством і позичальником. Однак у ньому зазначено дату надання інформації 24.12.2020 та дату, до якої інформація зберігає чинність, а саме 30.12.2020 (т.1 а.с.46)
Кредитний договір № 686080755 від 24.12.2020 підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор № MNV8S3S6 було направлено позичальнику 24/12/2020, о 16:57:56 год, на номер мобільного телефону, вказаний ним в заявці на отримання грошових коштів 0502553551, одноразовий персональний ідентифікатор було введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства 24.12.2020, о 17:02:10 год.(т.1 а.с.49 зворот) 
Після вчинених вказаних дій 24.12.2020 товариством було перераховано грошові кошти 17250 грн на банківську карту № НОМЕР_1 , яка належить відповідачці, що підтверджено відповідним платіжним дорученням (т.1 а.с.66).
Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому кредитним договором.
28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір факторингу № 28/1118-01. (т.1 а.с.70-73)
28 листопада 2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020, при цьому умови договору залишилися без змін (т.1 а.с.76).
31.12.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2021, при цьому умови договору залишилися без змін (т.1 а.с.77-80).
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 122 від 23.02.2021 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло право грошової вимоги до відповідачки в сумі 38 400,38 грн, яка складається із 17 250 грн заборгованості за основною сумою боргу та 21 150,38 грн заборгованості по несплаченим відсоткам (т.1 а.с.83-84-86).
31.12.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №27, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2022, при цьому умови договору залишилися без змін (т.1 а.с.82).
05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу №05/0820-01 (т.1 а.с.88-90). 
10.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено додаткову угоду до договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, згідно з якою внесено зміни у п.5.2.4 договору та викладено вказаний пункт у наступній редакції: « 5.2.4. Фактор в строк до 25 робочих днів з моменту відступлення фактору права вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги надсилає кожному з Боржників повідомлення про відступлення права вимоги до фактора, складеного за формою, що наведена у відповідному додатку до цього договору. Фактор самостійно повідомляє боржників про відступлення права вимоги і несе усі ризики, пов?язані з неналежним повідомленням боржників. У будь-якому випадку, на вимогу клієнта, фактор надає підтвердження направлення фактором повідомлень боржникам протягом десяти робочих днів починаючи з дня отримання фактором запиту.» (т.1 а.с.93)
21.10.2020 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду №25 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, згідно з якої строк дії договору продовжено до 30.10.2020, при цьому умови договору залишилися без змін (т.1 а.с.93 зворот -94).
03.08.2021 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» уклали додаткову угоду №2 до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2022, при цьому умови договору залишилися без змін (т.1 а.с.95).
30.12.2022 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» уклали додаткову угоду №3 до договору факторингу № №05/0820-01 від 05.08.2020, згідно з якою строк дії договору продовжено до 30.12.2024, при цьому умови договору залишилися без змін (т.1 а.с.96).
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 61 512,22 грн, яка складається із 17 250 грн заборгованості за основною сумою боргу та 44 262,22 грн заборгованості по несплаченим відсоткам (т.1 а.с. 97-98).
05.07.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу №05/07/24 відповідно до умов якого на користь ТОВ «Юніт Капітал» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 686080755 від 24.12.2020. (т.1 а.с.100-103)
Відповідно до Реєстру Боржників до договору факторингу № 05/07/24 від 05.07.2024 позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 61 512,22 грн, з яких: 17 250 грн – прострочене тіло, 44 262,22 грн – прострочені відсотки.(т.1 а.с.105-106) 

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з доведеності обставин, на які посилався позивач в обгрунтування заявлених вимог.

Апеляційний суд, перевіряючи доводи апеляційної скарги, виходить з такого.
Згідно з ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, розмірі та у валюті, визначеними Кредитним договором.
На підставі п.1 ст.1049  ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до змісту ст.610, ст.612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Відповідно до п. 1.4. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року «Борг» - означає суми грошових коштів, належні до сплати клієнту боржниками за кредитними договорами, включаючи суми кредиту, процентів за користування кредитом, та будь-які інші суми, що належать до сплати клієнту за кредитними договорами, які нараховані або можуть бути нараховані клієнтом на день набуття цим договором зобов`язальної сили.(т.1 а.с.88)
Відповідно до п.п.5.3.3 договору факторингу № 28/1118-01від 28 листопада 2018 року фактор ТОВ «Таліон Плюс» має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб. Таким чином, договором передбачено право ТОВ «Таліон Плюс» відступити право вимоги за кредитними договорами.(т.1 а.с.89)
Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до п.п.1.3. договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.(т.1 а.с.88)
Розділом 4 вищезазначеного договору регламентовано порядок відступлення права вимоги: згідно п.4.1. право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку. Підписання реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги.(т.1 а.с.88 зворот)
Надана копія договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від клієнта, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», до фактора ТОВ «Таліон Плюс».(т.1 а.с.90 зворот)
Копія договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (т.1 а.с.88-90).
Аналогічним чином право вимоги за кредитним договором відступлено ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на користь ТОВ «Юніт Капітал» (т.1 а.с. 100-103). 
Апеляційний суд визнає, що копії договорів факторингу та реєстрів права вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.
Окрім того, право вимоги за кредитним договором від 24.12.2020 виникли щонайпізніше 23.02.2021 і на цей час між первісним кредитором і ТОВ «Таліон Плюс» був чинним договір факторингу згідно укладеної додаткової угоди до договору від 28 листопада 2018 року (т.1 а.с.93 зворот). 
Також слід звернути увагу, що відповідно до п.4.1 договорів факторингу № 28/1118-01від 28 листопада 2018 та № 05/0820-01 від 05.08.2020, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку ( т.1 а.с.70 зворот, 88 зворот);
Відповідно до п.1.2 договору факторингу № 05/07/24 від 05.07.2024, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому – передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (т.1 а.с.100 зворот).
Вказане свідчить про перехід права вимоги від клієнта до фактора після підписання акту прийому передачі реєстру боржників, а не після внесення коштів за право відступлення вимоги.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 05/07/24 від 05.07.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передав ТОВ «ФК «Юніт Капітал», а останній прийняв реєстр боржників в кількості 460 шт, після чого, з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу № 05/07/24 від 05.07.2024, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників.( а.с.107)
Оскільки, в матеріалах справи міститься копія кредитного договору, який підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором, тобто погоджено умови отримання кредитних коштів та відповідальність за порушення погоджених умов, а також підтверджено отримання відповідачем кредитних коштів, відступлення у встановленому законом порядку права вимоги за кредитним договором на користь позивача, апеляційний суд приходить до висновку про наявність у нового кредитора (позивача) права вимоги за кредитним договором №493876456 від 22.08.2021. 
Отже, доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для переходу права вимоги до позивача від первісного кредитора та відсутність в матеріалах справи відповідних доказів є необгрунтованими.

Перевіряючи обгрунтованість заявленої позивачем суми заборгованості, апеляційний суд керується таким.
Згідно розрахунку заборгованості (т.1 а.с.87) в період з 24.12.2020 по 23.02.2021 відповідачці нараховувались проценти відповідно п.1.4.1 та 1.7.2 договору № 686080755 від 24.12.2020.
Однак, як вбачається з вказаного розрахунку, відповідачкою не було сплачено жодного разу заборгованості за кредитним договором, отже продовження кредитного договору відповідно п.1.3. договору не відбулось і заборгованість за кредитним договором слід було розраховувати відповідно 1.4.3 договору за перші 30 днів користування кредитними коштами (17 250 (сума боргу) х 1.7% (відсоток відповідно п.1.4.3 договору) = 293,25 х 30 днів (відповідно п.1.3 договору) = 8 797,50 грн (проценти за кредитним договором)), а в подальшому відповідно п. 1.7.2 договору /17 250 ( сума боргу) х 2.30% відсоток відповідно п.1.7.2. договору) = 396,75 х 30 днів (продовження строку дії договору відповідно п.1.7.1. до дати передачі згідно договору факторингу) = 11 902,50 грн).
Тобто заборгованість ОСОБА_1 в період з 24.12.2020 по 23.02.2021 складає 17 250 грн тіла кредиту та 8 797,50 + 11 902,50 = 20 700 грн процентів, а всього 20 700 грн, які необхідно стягнути з відповідачки. 
З огляду на наведене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню: рішення суду першої інстанції слід змінити, зменшивши стягуєму суму заборгованості з 61 512 грн до 20 700 грн, а також витрати, понесені позивачем на сплату судового збору та правничу допомогу відповідно відсотку задоволених позовних вимог (34,21%) (з 8 422,40 до 2 881,30 грн).
Враховуючи встановлене, конкретні обставини справи і характер спірних правовідносин, апеляційний суд вважає, що інші доводи апеляційної скарги не є істотними та такими, що потребують детального аналізу задля забезпечення вимог п.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Частиною 1 та п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. 
Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 сплатила 3 633,60 грн (т.2 а.с.121) судового збору.
Апеляційна скарга задоволена на 65,79%
Таким чином, ОСОБА_1 має право на стягнення з ТОВ «Юніт Капітал» витрат, понесених на сплату судового збору за подачу апеляційної скарги, у розмірі 2 390,55 грн.
В апеляційній скарзі адвокатка Цокало Т.М., представниця ОСОБА_1 , просила стягнути витрати, понесені на правничу допомогу, у розмірі 3 000 грн.
Оскільки заперечень від ТОВ «Юніт Капітал» щодо правильності нарахування витрат на правничу допомогу матеріали справи не містять, керуючись постановою ВС від 13.03.2025 у справі № 275/150/22, суд не має права вирішувати питання про зменшення суми витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи та за відсутності обгрунтованих заперечень, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення вимоги адвокатки Цокало Т.М., представниці ОСОБА_1 , щодо стягнення витрат на правничу допомогу відповідно відсотку задоволеної апеляційної скарги (3 000 х 65,79% = 1 973,70 грн).
Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд 
У Х В А Л И В: 

Апеляційну скаргу адвокатки Цокало Тетяни Михайлівни, представниці ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 13 лютого 2025 року змінити, зменшивши стягуєму суму заборгованості за кредитним договором №686080755 від 24.12.2020 з 61 512 грн до 20 700 грн, а також суму судових витрат, понесених позивачем за подачу позову до суду та на правничу допомогу з 8 422,40 до 2 881,30 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» на користь  ОСОБА_1 витрати, понесені за подачу апеляційної скарги, у розмірі 2 390,55 грн та на правничу допомогу у розмірі 1 973,70 грн, а всього 4 364,25 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України.
Повний текст постанови виготовлено 04 червня 2025 року.

Головуючий суддя О.А.Лобов     

 Судді: А.І.Дорош

 В.М.Триголов