ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 квітня 2025 року 	м.Дніпро	справа № 160/17609/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Дніпровської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року у справі №160/17609/24 (суддя Букіна Л.Є., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НТС-ПАРТНЕР" до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "НТС-ПАРТНЕР" (далі позивач) звернулось до суду із позовом до Дніпровської митниці (далі відповідач), в якому просило визнати протиправними і скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA110050/2024/000098/1 від 21.06.2024.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що зауваження митного органу не стосуються відомостей, що підтверджують числові значення оцінюваного товару, а також не впливають на правильність визначення митної вартості, митним органом не виявлено жодної з підстав, яка відповідно до статті 53 Митного кодексу України дозволяє вимагати додаткові документи і відмовляти у визначенні митної вартості за ціною договору. Наполягає, що відповідачем необґрунтовано та безпідставно застосовано при визначенні митної вартості резервний метод.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року позовні вимоги позивача задоволено. Суд визнав протиправними та скасував оскаржене позивачем рішення відповідача.
Відповідачем на рішення суду першої інстанції подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, відповідач просить скасувати рішення суду у даній справі та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції, невірно розтлумачено норми ст. ст. 52 - 64, 257, 337 МКУ, не надано правової оцінки всім обставинам справи. 
Відповідач зазначає, що застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), неможливо у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів у відповідності до вимог п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України, а вказані відомості суперечили наданим документам.   Наведене є, відповідно до ч.6 ст.54 Митного кодексу України, підставою для відмови у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю.
Відповідач звертає увагу, що при проведенні консультації митним органом було зазначено, що митну вартість імпортованого товару не може бути визнано за вартістю, визначеною декларантом у зв`язку з наявністю розбіжностей та неточностей у поданих до митного оформлення документах та відсутності документального підтвердження визначеного рівня митної вартості товарів, також наголошено на причинах неможливості використання методів 2а -2г. 
У разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 – 63 МКУ, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). У митного органу наявна інформація щодо митного оформлення товару «Посуд столовий з фарфору, що містить на поверхні глазурування з малюнком»: країна виробництва – Китай, за прямим контрактом, за другорядним методом визначення митної вартості – 2 ґ) визначення митної вартості, за ЕМД від 24.03.2024 № UA500500/2024/010168, на рівні 3,14; дол.США/кг на умовах поставки FOB Китай. Рівень митної вартості ґрунтується на митній вартості за ЕМД від 24.03.2024 № UA500500/2024/010168 на рівні 3,14 дол.США/кг з урахуванням всіх складових. Враховуючи подібні фізичні характеристики товару, оформленого за ЕМД від 24.03.2024 № UA500500/2024/010168 та асортимент оцінюваного товару, коригування здійснено з урахуванням основної одиниці виміру, відповідно до товарної номенклатури Митного тарифу України (УКТ ЗЕД), затвердженого Законом України «Про митний тариф України» від 04.06.2020 №674-ІХ (кілограм).
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві позивач стверджує, що погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд повно встановив обставини справи та дав належну оцінку доказам, що подавалися обома сторонами. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Перевіривши обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що декларант із метою розмитнення придбаного в рамках контракту від 04.03.21 № 266/Е із виробником “LINYI JINGHUA CERAMICS CO, LTD” товару “посуд столовий фарфоровий” подав митну декларацію від 19.06.2024 року № 24UA110050002738U2. Митна вартість товарів визначена із застосуванням основного методу на рівні 1, 4105 долари США/кг. Разом з декларацією подано: 
1) зовнішньоекономічний контракт від 04.03.21 № 266/Е; 2) специфікація від 03.04.24 № 9; 3) рахунок (інвойс) від 03.04.24 № JHX231119; 4) банківська квитанція SWIFT від 21.05.24; 5) висновок експерта від 18.06.24 № М-147/2; 6) рахунок перевізника від 11.06.24 № 673; 7) довідка перевізника від 12.06.24 № 012/2/234; 8) митна декларація країни відправлення від 06.04.24 № 421320240000062728; 9)митна декларація країни відправлення від 06.04.24 № 421320240000062726.
При митному оформленні товару відповідач зазначив, що надані документи містять розбіжності та не містять усіх даних, які підтверджують числові значення складових митної вартості імпортованого товару
На підставі наведених обставин, які відповідач кваліфікував як суттєві розбіжності та невідповідності в наданих документах, які не дають можливості перевірити числові значення заявленої митної вартості, відповідач витребував у позивача додаткові документи.
Декларантом додаткових документів надано не було, у зв`язку з чим відповідачем прийнято оскаржене рішення, відповідно до якого митну вартість заявленого товару скориговано із застосуванням резервного методу.
Вважаючи це рішення протиправним, позивач звернувся до суду з позовом про його скасування. При цьому, декларант сплатив різницю митних платежів та випустив товар у вільний обіг.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку про їх обґрунтованість, оскільки надані позивачем до митного оформлення документи містили всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомості щодо ціни, що була сплачена за ці товари. У відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.
Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.49 Митного кодексу України (далі МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною 1 ст. 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
За змістом ч.2 ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Пунктом 1 ч. 3 ст.52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно з ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до ч.6 ст.54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно з ч.1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Відповідно до частини першої статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Приписами частин другої та третьої статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачі. При цьому, митний орган, у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.
При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.
Під час здійснення Дніпровською митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів у митній декларації та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом, митним органом виявлено наступне:
1. ТОВ "НТС-ПАРТНЕР" до митного контролю та митного оформлення від 19.06.2024 №UA110050/2024/002734 (далі ЕМД) заявлено партію товару умовах поставки FOB-CN QINGDAO, імпортовану за угодою з виробником (код 4104 в гр..44) №266/E від 04.03.2021 з LINYI JINGHUA CERAMICS CO, LTD, CHINA (далі Контракт), за специфікацією №9 від 03.04.2024, рахунком-фактурою № JHX231119 від 03.04.2024, торгівельної марки "INTEROS". У відповідності до Наказу Міністерства фінансів України від 20.09.2012 № 1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій» код документа 4104 це зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів. Документального підтвердження торгівельної марки не надано;
2. відповідно до електронного інвойсу, заявлено торгівельну марку товару – «INTEROS». У комерційних та товаросупровідних документах відсутні відомості щодо торгівельної марки товарів;
3. відповідно до п.4.1 Контракту якість товару підтверджується Продавцем у сертифікаті якості. При цьому, документи від виробника, що містять відомості про детальні якісні характеристики товару, що мають вплив на його вартість, до митного контролю не надано. У Сертифікаті якості б/н від 03.04.2024 наданий виробником LINYI JINGHUA CERAMICS CO. LTD відсутні дані щодо якості товару, наявне тільки твердження від виробника що якість товару відповідає умовам Контракту. За формою та змістом сертифікат якості б/н від 03.04.2024 суперечить загально прийнятим стандартам. Також в рахунку-фактурі № JHX231119 від 03.04.2024 відсутні дані щодо якості товару. Документи що підтверджують якість товару декларантом не надано.
4. до митного оформлення подано рахунок фактура № JHX231119 від 03.04.2024 на суму 45045,60 дол. США. Відповідно до п.6.1 Контракту Покупець здійснює передоплату у розмірі 100% вартості узгодженого обсягу товару у рахунку, товар оплачується банківським переказом в доларах США протягом 90 календарних днів з дати виставленого рахунку. Для підтвердження оплати за товар по інвойсу № JHX231119 від 03.04.2024 декларантом надано банківський платіжний документ, що стосується товару від 21.05.2024 SWIFT № б/н свіфт на суму                                  45 045,6 дол. США. Наданий банківський платіжний документ не завірено банківською установою та оформлений без дотримання вимог Положення про порядок виконання надавачами
платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 №216. А саме: платіжна інструкція не містить підпис(и) (власноручний(і)/електронний(і)) відповідальної(их) особи (іб) платника, яка(і) відповідно до законодавства України має (ють) право розпоряджатися рахунком. У наданому до митного контролю платіжному дорученні відсутні печатки та інші відмітки банку. Надане платіжне доручення не є документом, що підтверджує факт остаточної оплати товару;
5. прайс-лист від 03.04.2024 № б/н компанії LINYI JINGHUA CERAMICS CO. LTD CHINA містить цінову інформацію виключно на асортимент товарів (26 артикулів) та умови поставки товару FOB QINGDAO Китай, які декларуються за ЕМД та зазначені в доповнені №9 від 03.04.2024 до Контракту й рахунку-фактурі № JHX231119 від 03.04.2024 на асортимент товарів (26 артикулів). Наданий декларантом прайс-лист має суб`єктивний характер в розумінні вимог статті 52 МКУ, адже містить виключно перелік товарів, заявлених за ЕМД та конкретні умови поставки FOB QINGDAO та за формою та змістом повторюючи специфікацію №9 від 03.04.2024 до Контракту, що не відповідає вимогам п.2 ч.2 статті 52 МКУ.;
6. Відповідно до відомостей документів, наданих декларантом до митного оформлення, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки FOB QINGDAO (Китай), згідно Інкотермс. На вказаних умовах поставки FOB покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару та понести витрати, пов`язані з доставкою товару до
місця призначення. Декларантом для підтвердження транспортних витрат від пункту QINGDAO Китай до митного кордону України, який надійшов по коносаменту (телекс релізу) від 09.04.2024 №BW24040078 (згідно гр. 44 ЕМД) до митного оформлення надано: - договір (контракт) про надання транспортно-експедиційних послуг від 28.01.2021 № 071220-27 з TOB «IHTEPHEШHJI KAPГO CEPBIC EЙЧ.ДІ» (далі Договір ТЕО); - заявка на ТЕО №91 від 23.03.2024 за маршрутом QINGDAO Китай – Gdansk Польша – Новомосковськ Україна на загальну суму 559 886,12 грн.; -довідку про транспортних витратах по Договору ТЕО від 12.06.2024 № 012/2/234 довідка про транспортних витратах; -рахунок - фактура від TOB «IHTEPHEIIIHJI KAPГO CEPBIC EЙЧ.ДІ» від 11.06.2024 №673 на загальну суму – 254039,92 грн. В графі №44 МД під кодом « 3005» відсутнє посилання на реквізити банківських платіжних документів, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг, завірені скановані копії цих документів митному органу не надано. Платіжні документи на підтвердження здійснення оплати витрат на транспортування до митного органу не надано;
7. Відповідно до відомостей декларацій країни відправлення від 06.04.2024 №421320240000062728, від 06.04.2024 № 421320240000062726 наявне посилання на номери накладних №236909830 та №236923031 рейса 414W судна MUMBAI MAERSK які до митного контролю не надано;
8. за рахунком від 11.06.2024 № 673 транспортні витрати поза межами України складають:
п.1 Морський Фрахт за межами митної території України: Циндао, Китай- Гданськ, Польща -                244 568,84 грн.; п.2 Навантажувально-розвантажувальні роботи за межами території України –                     36 382,14грн.; п.3 Міжнародне перевезення вантажів залізничним транспортом, по маршруту:
Гданськ - Пункт переходу "Мостиська" - 129 358,72грн. Поставка товару здійснюється із застосуванням комбінованих видів транспорту, через морські порти європейських країн з подальшим перевантаженням на автомобільні, залізничні види транспорту. При доставці товару значно збільшується кількість отриманих послуг з доставки товару та відповідно збільшуються суми транспортних витрат, які повинні бути включеними до митної вартості товару при її розрахунку;
9. згідно п. «Вартість послуг» заявки на транспортно-експедиторське обслуговування по Договору ТЕО від 23.03.2024№91 (далі Заявка) вартість послуги по доставки за маршрутом порт QINGDAO (Китай) – порт GDANSK - Новомосковськ (Україна) складає 559 886,12 грн. В заявці не зазначено географічні складові маршруту міжнародного перевезення товару, типи комбінованих видів транспорту що будуть застосовуватися, орієнтований термін перевезення.
          Судом зроблено висновки, і з ними погоджується колкегія суддів, що по суті, усі визначені в оскарженому рішенні обставини, як-от: відсутність відомостей якості товару, не підтвердження торгівельної марки, суб`єктивна оцінка наданого прайс-листу самі по собі не є розбіжностями у поданих декларантом документах та не впливають на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару.
Митна вартість товару позивача включає в себе лише дві складові - ціну товару та витрати на транспортування, що підтверджено відомостями оскарженого рішення та відсутністю відмови у митному оформленні через незаявлення інших складових. Повна оплата за товар в розмірі                  45 045,60 долари США здійснена позивачем банківським переказом, на підтвердження чого надана банківська платіжна квитанція.
Відповідачеві були надані документи із зазначенням відомостей щодо вартості перевезення товару (рахунки та довідка) в розмірі 410 309, 70 грн. Перевізником виступало ТОВ “Інтернешнл Карго Сервіс Ейч.Ді” (ІКЮО 32900867).
В наданих відповідачу експортних митних деклараціях Китайської Народної Республіки від 06.04.24 № 421320240000062728 та № 421320240000062726 містяться відомості про ціну товарів, кількість, одержувача, інвойс, які повністю співпадають із вказаними у митній декларації позивача № 24UA110050002738U2.
Прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який безпосередньо адресований покупцю, та є лише пропозицією щодо вартості товару, а його конкретна ціна, порядок її сплати визначаються сторонами та обумовлюються відповідним інвойсом, який у розглядуваному випадку був оформлений. Відтак відомості, зазначені у наданому до митного оформлення прайс-листі, відображають фактично доступний асортимент товару у постачальника та ціну станом на конкретну дату складання такого прайс-листа.
Митна декларація країни відправлення в розумінні частини другої статті 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, натомість відповідно до частини шостої статті 53 МК України її декларант може подати за власним бажанням.
Експортна декларація - це документ, який підтверджує проходження вантажу митного оформлення в країні відправлення та заповнюється відправником товару або митним агентством, яке здійснює оформлення (відкриття) експортної декларації. На підставі цього документа відправник вантажу отримує відшкодування податку на додану вартість.
Суд звертає увагу, що митний орган не уповноважений у рішенні про коригування митної вартості товарів перевіряти економічну доцільність визначення вартості перевезення товару до митного кордону України та подальшу вартість такого перевезення товару до пункту призначення, оскільки такі складові загальної вартості перевезення товару самостійно визначаються сторонами договору перевезення. Перевізник вправі сам формувати ціноутворення того чи іншого перевезення з врахуванням відстані та інших необхідних характеристик. Відмінність вартості перевезення до кордону України та по території України не може свідчити про заниження транспортних витрат до кордону України.
З огляду на викладене, можливо дійти висновків, що у рішенні відповідачем не обґрунтовано підстав для можливого заниження позивачем транспортних витрат та наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей.
Для митного оформлення імпортованого товару позивач надав документи, що передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України. Подані документи містять достовірні числові дані, які підтверджують митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої та п`ятої статті 58 Митного кодексу України.
Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Верховний Суд у постанові від 19.06.2024 по справі № 460/1143/19 вказав на те, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Отже, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.
Сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що надані документи, на думку контролюючого органу не підтверджували вартості, так як не містили всіх відомостей щодо складових вартості імпортованого товару, спростовуються наявними в матеріалах справи первинними документами, які були надані в тому числі і відповідачу під час проведення митних процедур.
Відповідач, реалізовуючи своє право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, регламентованого частиною п`ятою статті 54 МК України, не довів перед судом про наявність жодних застережень щодо застосування у спірних відносинах першого методу, визначених у частинах 1 і 2статті 58 МК України, в тому числі в частині не підтвердження позивачем документально відповідних відомостей про митну вартість товару, чи будь-якої іншої її складової, яка є обов`язковою при відповідному обчисленні митної вартості.
Як вже зазначалося вище, відповідно до ч.2 ст.57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Згідно із ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Згідно із частиною 3 ст. 57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Як видно зі змісту спірного рішення, митний орган зазначає про неможливість застосування наступних за основним методів визначення митної вартості товарів (2а-2г), через відсутність інформації щодо вартості ідентичних та подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено. Таке формальне обґрунтування із загальними висновками не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини 2 статті 55 МК України.
Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 року у справі № 809/278/17, у постанові від 27.07.2018 року у справі № 809/1174/17, у постанові від 21.02.2018 року у справі №820/17417/14.
Відповідно до позиції Верховного Суду у постанові від 27.07.2018 року у справі №809/1174/17, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім визначення джерела інформації, яка взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 року у справі №825/648/17.
Оскаржене рішення про коригування митної вартості товарів не відповідає вимогам пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, оскільки не містить належне обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої відповідачем, та фактів, які вплинули на таке коригування. Відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.
Наявність у базі даних митного органу інформації про більшу вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, не є підставою для не застосування основного методу для визначення митної вартості товарів, оскільки вказана обставина не перерахована у статті 58 МК України в якості підстави, що виключає застосування основного методу визначення митної вартості товарів.
З урахуванням встановлених судом обставин, є вірними  висновки суду першої інстанції, що відповідач безпідставно провів коригування митної вартості товару позивача за рішенням №UА110050/2024/000098/1 від 21.06.2024 року.
Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції.
Колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права,  тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. 311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Дніпровської  митниці - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 вересня                 2024 року у справі № 160/17609/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак