ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року	Львів	Справа № 460/11051/24 пров. № А/857/33784/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

судді-доповідача                              Іщук Л. П.,
суддів                                                  Обрізка І. М., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року  (головуючий суддя Гресько О.Р., м. Рівне) у справі № 460/11051/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до   Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області   про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просив  визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні індексації пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14, у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796; зобов`язати відповідача провести перерахунок (індексацію) та виплату пенсії відповідно до частини другої статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” №1058-ІV від 09.07.2003 шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 9118,81 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 з 01.03.2022 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 “Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році”, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 з 01.03.2023 відповідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році”, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01.03.2024 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році” та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 01.03.2022.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року позов задоволено.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, а також не досліджено обставини, що мають значення для справи.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що при призначенні пенсії позивачу у 2021 році застосовано середню заробітну плату по країні за 2018-2020 роки (9118,81 грн) - відповідно до частини 2 статті 40 Закону. Зазначає, що позивачу встановлено з  01.03.2022  -  135,00  грн  (доплата  до  пенсії  відповідно  до  постанови  Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118); з  01.03.2023  -  100,00  грн  (доплата  до  пенсії  відповідно  до  постанови  Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168); з  01.03.2024  -  100,00  грн  (доплата  до  пенсії  відповідно  до  постанови  Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185). Протиправності пенсійний орган у своїх діях не вбачає.
Також наголошує на пропуску позивачем строку звернення до суду.
Просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої  статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України  розглядає справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України 09.07.2003 № 1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з 07.12.2021.
Для обчислення розміру пенсії позивача при її призначенні відповідачем був врахований показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2018-2020 роки, в розмірі 9118,81 гривень.
Позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення належного перерахунку пенсії з 01.03.2022, з 01.03.2023 та з 01.03.2024.
У відповідь на зазначену заяву відповідач надіслав листа, зі змісту якого встановлено, що з 01.03.2022 на підставі пункту четвертого Постанови КМУ № 118 позивачу встановлено щомісячну доплату до пенсії в розмірі 135 грн, з 01.03.2023 на підставі пункту шостого Постанови КМУ №168 щомісячну доплату до пенсії в розмірі 100 грн та з 01.03.2024 на підставі пункту шостого Постанови КМУ №185 щомісячну доплату до пенсії в розмірі 100 грн.
Позивач вважає, що відповідач протиправно відмовився проводити перерахунок пенсії позивача відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-IV шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14, установлений Постановою КМУ №118, починаючи з 01.03.2022, у розмірі 1,197, установлений Постановою КМУ № 168, починаючи з 01.03.2023, та на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796, установлений Постановою КМУ № 185, починаючи з 01.03.2024, установивши натомість доплату в розмірі 135 грн та по 100 грн відповідно, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.
Враховуючи вимоги частини 2  статті 19 Конституції України  та частини 2  статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. 
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Перевіривши правомірність дій відповідача згідно вимог частини другої статті 2 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що такі вказаним вище критеріям не відповідають, відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України з огляду на таке.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених  Конституцією України  гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає  Закон України від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення»  (далі - Закон № 1282-ХІІ).
За визначенням, наведеним в ч. 1  ст. 1 Закону № 1282-ХІІ, для цілей цього  Закону  індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Об`єкти індексації грошових доходів населення визначені  ст. 2 Закону № 1282-ХІІ.
Відповідно до ч. 1  ст. 2 Закону № 1282-ХІІ  індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі пенсії.
Частиною 5  ст. 2 Закону № 1282-ХІІ  визначено, що індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абз. 2 і 3 ч. 2  ст. 42 Закону № 1058.
Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначає  Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  (далі - Закон № 1058).
Відповідно до абз. 1 ч. 2  ст. 42 Закону № 1058  для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Згідно з абз. 2 ч. 2  ст. 42 Закону № 1058  показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абз. 2 цієї частини (абз. 4 ч. 2  ст. 42 Закону № 1058).
Абзацом 2 пункту 1 Постанови КМУ від 22 лютого 2021 року № 127  передбачено, що перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124        Питання проведення індексації пенсій у 2019 році, проводиться з 1 березня із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11.
Пунктом 1   постанови КМУ від 16 лютого 2022 року № 118 установлено, що з 1 березня 2022 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст.663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,14.
Аналогічна норма міститься в пункті 1 постанови КМУ від 24 лютого 2023 року № 168, якою передбачено відповідне збільшення на коефіцієнт 1,197 та    пункті 1 постанови КМУ від 23.02.2024 № 185, якою передбачено відповідне збільшення на коефіцієнт 1,0796.
Водночас, абзацом 3 пунктом 1 Постанови КМУ від 22 лютого 2021 року № 127 передбачено, що у разі, коли розмір підвищення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного в абзаці другому цього пункту, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.
Аналогічна норма була встановлена пунктом 4   постанови КМУ від 16 лютого 2022 року № 118 (135 грн), а також пунктом 10 постанови КМУ від 24 лютого 2023 року № 168 (100 грн), постанови КМУ від 23.02.2024 № 185.
Тобто, для особи, розмір пенсії якої без доплат становив менше прожиткового мінімуму і внаслідок проведення індексації не змінювався або зростав, але менше ніж на 100 грн встановлювалась відповідна доплата в розмірі 135 грн у 2022 році, 100 грн у 2023 році та 100 грн у 2024.
Статтею 27 Закону№ 1058-IV передбачено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою:
П = Зп * Кс, де:
П - розмір пенсії, у гривнях;
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до         статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;
Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до         статті 25 цього Закону.
Частиною 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзп );
(Ск : К) - коефіцієнт заробітної плати (умовно, для спрощення).
Іншими слова розмір пенсії = середня заробітна плата по Україні * коефіцієнт заробітної плати* коефіцієнт стажу.
Відповідно до постанови КМУ від 16 лютого 2022 року № 118, постанови КМУ від 24 лютого 2023 року № 168, постанови КМУ від 23 лютого 2024 року № 185 середня заробітна плата збільшується (множиться) на коефіцієнти збільшення 1,11 1,14; 1,197, 1,0796.
Якщо в разі такого збільшення розмір пенсії не змінюється - пенсія збільшується на 135 грн в березні 2022; 100 грн - в березні 2023 і 100 грн в березні 2024.
Постановою КМУ № 124 від 20.02.2019 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Порядок).
Пунктом 1 Порядку передбачено що цим Порядком відповідно до частини другої         статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон) визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Пунктом 2 Порядку передбачено, що індексації підлягають зокрема пенсії, призначені відповідно до Закону 1058-IV.
Пунктом 4 Порядку затверджено механізм обчислення коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, який в подальшому затверджується Кабінетом Міністрів України і відображений зокрема в п.1 постанови КМУ від 16 лютого 2022 року та п. 1   постанови КМУ від 24 лютого 2023 року № 168.
Пунктом 7 Порядку передбачено що збільшений відповідно до цього Порядку показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, застосовується, зокрема, під час проведення наступних перерахунків пенсій, переведення з одного виду пенсії на інший (крім умов, визначених абзацом третім частини третьої статті 45 Закону).
Варто зауважити, що єдиним випадком, коли Порядком винятково конкретизовано показник середньої заробітної плати, який підлягає збільшенню і який відрізняється від того, який застосовано при обчисленні пенсії особи є випадок, передбачений у п. 5 Порядку, яким передбачено що у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 року
Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
У всіх інших випадках збільшується саме той показник середньої заробітної плати по Україні, який враховано при обчисленні пенсії особи.
В своєму листі відповідач підтверджує, що збільшення показника середньої заробітної плати по Україні, з якої обчислено пенсію позивача не збільшено на коефіцієнти збільшення 1,14, 1,197 та 1,0796. Замість цього з 01.03.2022 на підставі пункту четвертого Постанови КМУ № 118 позивачу встановлено щомісячну доплату до пенсії в розмірі 135 грн, з 01.03.2023 на підставі пункту шостого Постанови КМУ №168 щомісячну доплату до пенсії в розмірі 100 грн та з 01.03.2024 на підставі пункту шостого Постанови КМУ №185 щомісячну доплату до пенсії в розмірі 100 грн.
Тобто, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що індексація пенсії позивача не проведена шляхом збільшення показника середньої заробітної плати по Україні, який враховується для обчислення його пенсії навіть після того як складова пенсії "коефіцієнт заробітної плати" став більше нуля. Індексація проведена за тим самим механізмом, який був встановлений до пенсії позивача, обчисленої в нульовому розмірі.
Таким чином, відмова відповідача у проведенні індексації пенсії позивачу із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14, у розмірі 1,197, та у розмірі 1,0796, є протиправною.
Водночас апеляційний суд наголошує на тому, що право громадян, пенсія яким призначена у 2020- 2023 роках, на індексацію пенсії не є абсолютним і його захист може бути обмеженим строком звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.
Це, насамперед, зумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними, оскільки реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача.
Відповідно до частин першої, другої та третьої  статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України  позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані  статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Звернувшись до суду з цим позовом 20 вересня 2024 року позивач заявив вимоги про    зобов`язання відповідача здійснити індексацію пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні у розмірі 9118,81 грн., з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії:
- у розмірі 1,14 відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року  № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році, починаючи з 01 березня 2022 року;
- у розмірі 1,197 відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року  № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», починаючи з  01 березня 2023 року;
- у розмірі 1,0796 відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року  № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», починаючи з    01 березня 2024 року, та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату йому пенсії, починаючи з    01 березня 2022 року.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року у справі  № 510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема  статі 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення»  та  статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:
1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;
2) ці суми мають бути невиплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.
У справі, яка розглядається, фактичні обставини свідчать про те, що індексація у 2022, 2023 та 2024 роках позивачу не нараховувалася, тому немає підстав для необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії.
Колегія суддів зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду. Нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.
Звернувшись до суду з цим позовом 20 вересня 2024 року, позивач заявив вимоги про перерахунок з 01 березня 2022 року, у зв`язку з чим, з урахуванням визначеного вище висновку, вони можуть бути захищені судом з 20 березня 2024 року - тобто в межах шестимісячного строку, встановленого положеннями частини другої  статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, а не з 01 березня 2022 року, як помилково вважає суд першої інстанції.
У зв`язку з цим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову та залишення без розгляду позовних вимог за період до 20 березня 2024 року відповідно до  статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України.
Зазначені висновки узгоджуються з послідовною правовою позицією, висловленою Верховним Судом у даній категорії спорів, зокрема, у постанові від 13 січня 2025 року у справі № 160/28752/23, у постанові від 13 січня 2025 року у справі № 160/28752/23 та інших.
За встановлених обставин, надаючи правову оцінку аргументам сторін, зважаючи на висловлену Верховним Судом правову позицію у такій категорії справ, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.
Щодо розподілу судових витрат, то такий відповідно до  ст. 139 КАС України  не здійснюється.
Керуючись ст. 311, ст.315, ст. 317, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області задовольнити частково.
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року  у справі № 460/11051/24 скасувати та ухвалити постанову, якою позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови у проведенні індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14, 1,197, 1,0796.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з    20 березня 2024 року індексацію пенсії ОСОБА_1 з урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 9118,81 грн. на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118; в розмірі 1,197 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168; в розмірі 1,0796 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185, та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії з 20 березня 2024 року.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області за період з 01 березня 2022 року по 19 березня 2024 року залишити без розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	Л. П. Іщук 	
судді	 	І. М. Обрізко 	
 	 	Т. І. Шинкар