ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 672/798/22
Провадження № 22-ц/820/629/25

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя – доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Демчук В.М.
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №672/798/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Городоцького районного суду Хмельницької області від 27 січня 2025 року (суддя Шинкоренко С.В., повне судове рішення складено 31 січня 2025 року) про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд
в с т а н о в и в:

В вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 13 березня 2023 року у справі №672/798/22, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг в сумі 1000 доларів США. 
В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначала, що районним судом при постановленні зазначеного рішення безпідставно не було враховано її дійсне прізвище « ОСОБА_4 » та по-батькові « ОСОБА_5 », а отже неповно встановлено істотні обставини у справі. Також заявниця посилається на те, що вона не бачила ні копії, ні оригіналу розписки і заперечує факт її написання та при ознайомленні з матеріалами справи виявила наявність у ній лише нечитабельної копії розписки. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 вважає ці обставини нововиявленими, оскільки дізналася про них після постановлення Городоцьким районним судом Хмельницької області 13 березня 2023 року судового рішення і зазначає, що суд має встановити усі обставини справи; умови, при яких була написана розписка і хто має бути відповідачем у справі.
Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 просила суд скасувати рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 13 березня 2023 року за нововиявленими обставинами та ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволені позову.
Ухвалою Городоцького районного суду Хмельницької області від 27 січня 2025 року в задоволені заяви ОСОБА_1 відмовлено, рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 13 березня 2023 року залишено в силі.
Не погоджуючись із цією ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Городоцького районного суду Хмельницької області від 27 січня 2025 року та об`єктивно розглянути справу, ухваливши справедливе рішення.
Учасники справи до суду не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
Положеннями частини 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно положень частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам статті 263 ЦПК України. 
Встановлено, що в жовтні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом про стягнення із ОСОБА_3 грошових коштів в сумі, еквівалентній 1152 долари США, що за курсом НБУ на 20.10.2022 складає 42143,85 грн.
Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 13 березня 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг в сумі 1000 доларів США. У задоволенні решти позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 861 грн 50 коп. судового збору. 
Ухвалою Городоцького районного суду Хмельницької області від 01 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про виправлення описки в рішенні суду, виправлення описки у виконавчому листі та повторному його видачі.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 05 серпня 2024 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 13 березня 2023 року.
Як на підставу для перегляду рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 13 березня 2023 року за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 посилалася на те, що копія боргової розписки від 20.12.2020 їй не направлялася і лише 26.08.2024 при ознайомленні з матеріалами справи нею було виявлено, що зазначена розписка написана від імені « ОСОБА_3 » і судом, з посиланням на цю розписку, було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 . І суду на час ухвалення судового рішення 13.03.2023 у справі №672/798/22 не була відома така істотна обставина, що на дату нібито написання заявницею розписки, її прізвище було не « ОСОБА_7 », а « ОСОБА_4 », а по батькові « ОСОБА_5 », а не « ОСОБА_8 » 
Відмовляючи в задоволені заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що обставини, на які остання посилається (щодо вірного написання її прізвища та по-батькові), існували та були відомі їй на час розгляду справи, а тому не можуть вважатися нововиявленими. Суд виснував, що неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Колегія судів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають нормам процесуального права.
Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі № 919/11027/18 (провадження № 12-7звг22), пункт 5.3)).
Нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17 (провадження № 14-549зц18), пункт 26).
Обставини, які могли бути встановлені при розгляді справи в разі виконання учасниками справи та судом вимог процесуального закону (змагальність, диспозитивність тощо), не можуть визнаватися нововиявленими (постанова Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 345/1362/20 (провадження № 61-8675св21).
Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені процесуальним законом, відсутні, а також якщо ці обставини були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17 (провадження № 14-549зц18), пункти 27, 28).
Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, доказ, який підтверджує обставини, що виникли після рішення, або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову; не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 9901/819/18 (провадження № 11-430заі20), пункт 6.38.).
Пункт 1 частини 2 статті 423 ЦПК України свідчить, що нововиявленими обставинами є обставини, які: існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.
Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (див. постанову Великої Палати Верховного Суду у справі № 19/028-10/13 від 30 червня 2020 року (пункти 7.4-7.5)).
Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata – принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).
Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).
Перевіряючи доводи ОСОБА_1 та відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується апеляційний суд, правильно виходив із того, що в ході розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів районним судом до відкриття провадження у справі перевірялася інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) ( т. 1 а.с. 13, 17, 18) та встановлювалося місце фактичного проживання відповідачки ОСОБА_3 ; саме ОСОБА_3 28.12.2022 подавала до суду відзив на позов ОСОБА_2 та заяву про заперечення щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження із зазначенням місця фактичного проживання (т. 1 а.с. 41-44), на яке судом неодноразово направлялися судові повістки (т. 1 а.с. 49, 60); також судом було досліджено оригінал розписки від 20.12.2020, а тому районний суд дійшов вірного висновку про те, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у справі №672/798/22 за нововиявленими обставинами відсутні, оскільки вказані заявницею обставини не є нововиявленими у розумінні пункту 1 частини 2 статті 423 ЦПК України.
Колегія суддів погоджується із позицією суду першої інстанції, що фактично посилання заявниці зводяться до незгоди з рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 13 березня 2023 року, переоцінки, досліджених судом при розгляді справи по суті доказів, а тому не можуть розцінюватись як нововиявлені обставини.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що оскаржена ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.
Оскільки апеляційна скарга залишається апеляційним судом без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 – 384, 389, 390 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Городоцького районного суду Хмельницької області від 27 січня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 02 квітня 2025 року.

Судді                                          А.П. Корніюк
                                                І.В. П`єнта
О.І. Талалай