`КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 369/15747/21                                                Головуючий у 1 інстанції: Скрипник О.Г.
Провадження №22-ц/824/7056/2025                           Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
12 березня 2025 року                                                                                               м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого                                           Гаращенка Д.Р.
суддів                                         Євграфової Є.П., Писаної Т.О.,
при секретарі                                          Ганжалі С.К.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 січня 2025 року про скасування заходів забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійними договорів купівлі-продажу земельних ділянок та стягнення коштів,-
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок та стягнення коштів. 
Просила скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 листопада 2021 року, а саме арешт на :
житловий будинок, загальна площа: 74.5 кв.м, житлова площа: 45.8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який, на даний час зареєстроване за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1076630680000;
земельну ділянку площею 0.0816 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 8000000000:91:037:0008, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку, на даний час, зареєстроване за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1076617980000;
нежилі приміщення (літера А), стоматологічний кабінет, загальна площа: 254.9 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на які, на даний час зареєстровані за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1029525480000;
нежитлове приміщення на цокольному поверсі, загальна площа: 113.7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , право власності на яке, на даний час, зареєстроване за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 860630180000;
земельну ділянку площею 1.9799 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 3222487201:01:022:0011, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , право власності на яку, на даний час, зареєстроване за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 229398232224;
земельну ділянку площею 0.1 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 8000000000:79:130:0028, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , право власності на яку, на даний час, зареєстроване за ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224577380000;
земельну ділянку площею 0.1 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 8000000000:79:130:0027, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , право власності на яку, на даний час зареєстроване за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224392180000;
земельну ділянку площею 0.1002 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 8000000000:79:130:0035, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , право власності на яку, на даний час зареєстроване за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224122080000;
земельну ділянку площею 0.1 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 8000000000:79:130:0029, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , право власності на яку, на даний час, зареєстроване за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 223881780000.
 
В обґрунтування заяви зазначила, що в порядку забезпечення ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок та стягнення коштів ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 листопада 2021 було накладено арешт на нерухоме майно.    
Заявник зазначила, що 02.08.2021 вона уклала договір оренди зі ОСОБА_3 щодо нерухомого майна окремого самостійного об`єкту нерухомого нежитлового приміщення № 256,260 розташовані в будинку АДРЕСА_6 .
Накладений судом арешт на нерухоме майно, зокрема і на об`єкт оренди порушує права та інтереси інших осіб, зокрема ОСОБА_3 , як орендаря та позбавляє його права на можливість подальшого користування об`єктом оренди. 
Крім того, вжиті заходи забезпечення позову порушують права і самої ОСОБА_2 , адже у зв`язку з неможливістю подальшої пролонгації договору оренди, вона позбавлена можливості отримувати орендну плату, що негативно впливає на її фінансовий стан та позбавляє її права вільно розпоряджатись належним їй на праві власності майном.
 
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 січня 2025 року заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову задоволено частково.
Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 листопада 2021 року, шляхом зняття арешту з
- нежилого приміщення (літера А), стоматологічний кабінет, загальна площа: 254.9 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на які, на даний час зареєстровані за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1029525480000;
- нежитлового приміщення на цокольному поверсі, загальна площа: 113.7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , право власності на яке, на даний час, зареєстроване за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 860630180000;
- земельної ділянки площею 1.9799 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 3222487201:01:022:0011, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , право власності на яку, на даний час, зареєстроване за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 229398232224;
- земельної ділянки площею 0.1 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 8000000000:79:130:0028, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , право власності на яку, на даний час, зареєстроване за ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224577380000;
- земельної ділянки площею 0.1 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 8000000000:79:130:0027, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , право власності на яку, на даний час зареєстроване за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224392180000;
- земельної ділянки площею 0.1002 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 8000000000:79:130:0035, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , право власності на яку, на даний час зареєстроване за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224122080000;
- земельної ділянки площею 0.1 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 8000000000:79:130:0029, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , право власності на яку, на даний час, зареєстроване за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 223881780000.
У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.
 
Суд першої інстанції дійшов до висновку, що скасування заходів забезпечення позову передбачає зняття застосованих судом обмежень, покликаних забезпечити можливість виконання судового рішення, у випадку зміни ситуації в порівнянні з тією, що існувала при застосуванні таких обмежень, коли в результаті такої зміни потреба в застосованих обмеженнях припинила своє існування, тому заява підлягає задоволенню частково.
 
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, 20 січня 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 січня 2025 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви. 
В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції не навів жодного нового доводу з питання співмірності накладення арешту на нерухоме майно, зареєстроване за відповідачем із заявленими позовними вимогами, які б не були предметом розгляду в суді першої інстанції, не послався на нові докази або нові обставини, що не були предметом розгляду в суді апеляційної інстанції, тому часткове скасування заходів забезпечення позову до винесення рішення по справі є необґрунтованим та порушує права позивача.
Зазначає, що суд першої інстанції не зазначив, які саме обставини змінились після застосування заходів забезпечення позову, що зумовлювали його застосування, тому підстави для часткового задоволення заяви відсутні.
Вважає, що визначений вид забезпечення позову повністю відповідає меті та завданням цивільного судочинства, є виправданим та обґрунтованим. 
 
04 березня 2025 року від адвоката Боровець А.М. представника ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу.
 
В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_4 , підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній підстав, просив її задовольнити. Ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви.
 
Представник відповідача Боровець А.М. , заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції  без змін.
 
Вислухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу які з`явились у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та наявні у справі докази колегія суддів дійшла до наступного висновку.
 
Судом першої інстанції встановлено, що 02.08.2021 ОСОБА_2 уклала зі ОСОБА_3 договір оренди нерухомого майна - нежитлового приміщення по АДРЕСА_6 . Актом прийому-передачі до договору оренди від 02.08.2021 ОСОБА_2 передала, а ОСОБА_3 прийняв об`єкт оренди - нежитлове приміщення № 256.260 (літ. А) стоматологічний кабінет, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 . Термін дії договору оренди сторони визначили - 15 липня 2024 року включно.
Укладеним договором передбачено, що Орендар має переважне право продовження строку оренди на нових умовах.
Згідно листа ОСОБА_3 від 25.06.2024, направленого на ім`я ОСОБА_2 він виявив бажання продовжити дію договору оренди вказаного вище нежитлового приміщення строком на 5 років, проте у зв`язку з накладенням арешту на нерухоме майно, строк дії договору не може бути продовжено, про що Орендодавець повідомив Орендаря.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Скасовуючи частково заходи забезпечення позову, суд першої інстанції погодився із доводами ОСОБА_2 що вжиті заходи забезпечення позову є неспівмірними із заявленими позовними вимогами.
 
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права при постановленні ухвали про забезпечення позову, з огляду на наступне.
 
Так, частинами 1,2 статті 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
 
Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.
Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.
У відповідності до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.
Суд першої інстанції забезпечивши позов ухвалою від 12 листопада 2021 року виходив з обґрунтованості заяви позивача про забезпечення позову і вважав, що обрані позивачем заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами.
Зі змісту ст. 158 ЦПК України вбачається, що для скасування обраних судом заходів забезпечення позову мають з`явитись нові обставини, які не існували на час постановлення ухвали про забезпечення позову, однак які можуть бути підставою для скасування таких заходів. Разом із тим, відповідачем у заяві про скасування заходів забезпечення позову вказано, що арешт унеможливлює продовження строку договору оренди і фактично зводиться до незгоди ОСОБА_2 із ухвалою суду про забезпечення позову. Колегія суддів вважає, що незгода сторони провадження із процесуальним рішенням суду, в даному випадку із ухвалою суду про забезпечення позову, є підставою для апеляційного оскарження цієї ухвали, а не для звернення із заявою про скасування судом першої інстанції заходів забезпечення позову. І правом на апеляційне оскарження ухвали суду про забезпечення позову ОСОБА_2 скористалась, подавши до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу на ухвалу суду від 12 листопада 2021 року про забезпечення позову у даній справі.
Таким чином, вирішуючи питання про скасування заходів забезпечення позову, суду першої інстанції необхідно було врахувати, що обставини, які стали підставою для застосування заходів забезпечення позову не змінились, спір між сторонами не вирішений по суті, а тому були відсутні передбачені законом підстави для скасування заходів забезпечення позову.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення
Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
 
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Враховуючи викладені норми права та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, таким чином апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції від 08 січня 2025 року про скасування заходів забезпечення позову скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, суд, -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 січня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову.        
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
 
Повний текст постанови складено 4 квітня 2025 року.
 
Головуючий                                                                           Д.Р. Гаращенко
 
Судді                                                                                      Є.П. Євграфова 
 
                                                                                                Т.О. Писана