ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2025 року
м. Харків
справа № 615/1891/24
провадження №22-ц/818/1794/25
Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого Тичкової О.Ю.
суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,
за участі секретаря судового засідання Волобуєв О.О.
учасники справи:
заявник – ОСОБА_1 
боржник– ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Валківського районного суду Харківської області від 07 січня 2025 року у складі судді Токмакової А.П.,-
УСТАНОВИВ:
В жовтні 2024 року представник ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про визнання судового наказу від 23.04.2018 Валківського районного суду Харківської області від 25.10.2024 у справі №615/1891/24 таким, що не підлягає виконанню, як виданий помилково та відсутність обов`язку у боржника.
В обґрунтування заяви зазначав, що при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу стягувач вказав зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що не відповідає дійсності, оскільки знятий з реєстрації за цією адресою та не проживає в будинку. В будинку зареєстровані та проживають боржник та її син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вважає, що додані стягувачем до заяви про видачу судового наказу документи не є доказами, так як з часу складення Акту обстеження сумісного місця проживання №33 від 09.05.2024 на момент подачі заяви про видачу судового наказу спливло більше 5 місяців. До того ж, Акт містить відомості про те, що стягувач з дитиною проживали за цією адресою у період часу з середини лютого 2024 року по квітень 2024 року. Разом з тим, доказів законності входу у житлове приміщення, що належить на праві власності боржнику, на думку представника боржника, немає, як і доказів, які б підтверджували законність та правомірність складеного акту та вказаних в ньому обставин, зокрема, що особи перебували кожного дня і кожної ночі з середини лютого 2024 року по квітень 2024 року у спірному житловому будинку та наявність чи відсутність особистих речей, тощо. Враховуючи, що Акт відповідно до законодавства України не підлягає оскарженню, боржник позбавлена можливості його оскаржити, може лише просити про виклик до суду в якості свідків вказаних в ньому осіб.
Зі змісту заяви, представник боржника не погоджується із рішенням виконавчого комітету Валківської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини №93 від 03.06.2024, оскільки рішення суду з цього приводу відсутнє, під час розірвання шлюбу не визначалось. На цей час боржник оскаржує рішення виконкому в установленому законом порядку, як незаконне та містить недостовірні обставини. Наполягає, що на час його прийняття дитина проживала разом з матір`ю в одному будинку, не змінюючи місце проживання та реєстрації. У дитини в будинку облаштована окрема кімната з усіма необхідними меблями, особистими речами тощо.
Звернув увагу, що у сторін наявний спір щодо поділу спільного майна подружжя, який стягувач намагається вирішити в судовому порядку. Тому на переконання Боярської боржника, подання заяви про видачу судового наказу зроблене виключно з метою створити несприятливі правові наслідки для неї, пов`язані з необхідністю залучення адвоката для оспорювання судового рішення, витрачання коштів, накладання арешту на рахунки та інші негативні наслідки, пов`язані з відкриттям виконавчого провадження.
На думку представника боржника, при видачі судового наказу не дотримано вимоги ст.161,163 ЦПК України, ст.183 СК України, оскільки до заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини не долучено будь-яких доказів, що підтверджують факт спільного проживання дитини разом із заявником.
Окрім того, зміст заяви містить прохання представника боржника: до набрання законної сили судовим рішенням з розгляду заяви заборонити приймати виконавчий документ до виконання, що, на його думку, відповідає положенням абз.2 ч.3 ст.432 ЦПК України.
Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 07 січня 2025 року в задоволенні заяви представника боржника – адвоката Лиска П. О. про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню відмовлено.
Ухвала мотивована тим, що надані сторонами докази підтверджують, що неповнолітня дитина на час видачі судового наказу та зараз проживає саме з батьком та перебуває на його утриманні. Доказів про те, що боржник надає матеріальну допомогу дитині, займається її вихованням, слідкує за її здоров`ям, суду не надано. Твердження представника боржника про спільне місце реєстрації з дитиною в розумінні сімейного закону не є підставою для звільнення її від сплати аліментів на утримання дитини стягувачу, з яким вона проживає.
Не погодившись з ухвалою суду представник ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд не повно встановив обставини у справі та ухвалив рішення що не відповідає дійсним обставинам у справі та вимогам закону. Суду надані належні та допустимі докази фактичного проживання малолітнього сина з матір`ю, тому виконання судового наказу від 25.10.2024 по справі № 615/1891/24 про стягнення з неї на користь батька дитини - ОСОБА_1 , аліментів порушує права дитини та платника аліментів. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи ОСОБА_1 та ОСОБА_5 мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Виконавчим комітетом Ков`язької селищної ради Валківського району Харківської області, актовий запис №08 від 16.04.2015 року (а.с. 9).
Рішенням виконавчого комітету Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області №93 від 03.06.2024, яким визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 разом з батьком ОСОБА_1 , якому вказано не перешкоджати ОСОБА_2 брати участь у вихованні малолітнього сина, не обмежувати спілкування матері з сином, оскільки за нею зберігається право на особисте виховання дитини (а.с. 11).
Згідно з копією акту обстеження сумісного місця проживання №33 від 09.05.2024, складеним спеціаліст першої категорії Валківської міської ради ОСОБА_6 , ОСОБА_1 фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 з середини лютого 2024 року по квітень 2024 року включно разом зі своїм малолітнім сином ОСОБА_4 , який перебував повністю на його забезпеченні. Колишня дружина ОСОБА_5 фактично за вказаною адресою у зазначений період не проживала (а.с.10).
04.10.2024 представник стягувача звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Валківським районним судом від 25 жовтня 2024 року видано судовий наказ №615/1891/24, яким стягнуто з ОСОБА_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.10.2024 до моменту досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 34).
Постановою державного виконавця Валківського відділу ДВС у Богодухівському районі Харківської області СМУМЮ від 04.11.2024 відкрито виконавче провадження №76449890 з примусового виконання судового наказу №615/1891/24, виданого 25.10.2024 Валківським районним судом Харківської області (а.с. 60).
ОСОБА_2 та малолітня дитина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 з 07.09.2011, що підтверджується копією витягу з реєстру територіальної громади (а.с. 41)
Копією витягу з реєстру територіальної громади., підтверджується, що ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 07.09.2011 та знятий з реєстрації 02.05.2024 (а.с. зворот 40).
Згідно довідки №30/01-30 від 21.11.2024 виданою Центром туризму, краєзнавства та екскурсій учнівської молоді Валківської міської ради Харківської області, ОСОБА_1 разом із малолітнім сином ОСОБА_4 з 23.09.2024 спільно проживають в закріпленому за Центром приміщенні (а.с. зворот 71).
Ст.160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.
Згідно із ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
Відповідно до ч. 3 ст. зазначеної правової норми за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч.5 ст.183 СК України).
Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб (п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України).
Ст.173 ЦПК України передбачено, що суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.
За змістом ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст.ст. 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В супереч вимог вищезазначених процесуальних норм, ОСОБА_2 не надано доказів наявності підстав для визнання виконавчого документа (судового наказу) таким, що не підлягає виконанню. 
Посилання апелянта на лише формальну реєстрацію дитини за місцем реєстрації постійного місця проживання матері, не можуть бути підставою для звільнення матері від обов`язку зі сплати аліментів на дитину, оскільки в матеріалах справи містяться належні та допустимі докази визначення місця проживання дитини з 03.06.2024 разом з батьком та фактичне проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з ОСОБА_1 у закріпленому за ЦТКЕУМ приміщенні з 23.09.2024 ( а.с. 11, 71 зворот).
З огляду на відсутність доказів спільного проживання дитини з матір`ю, а також відсутність доказів участі боржника у вихованні, матеріальному забезпеченні та піклуванні про здоров`я дитини судова колегія дійшла до висновку про недоведеність доводів апеляційної скарги.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Ухвалу постановлено з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування немає.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на зазначене апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду – залишити без змін. 
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, питання щодо перерозподілу судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не вирішувалося.
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Ухвалу Валківського районного суду Харківської області від 07 січня 2025 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 12 травня 2025 року.        
Головуючий                                                                   О. Ю. Тичкова

Судді                                                                                 О.В. Маміна

               Н.П. Пилипчук